A7-0424/2011
29.11.2011
ДОКЛАД
относно годишния доклад за политиката на ЕС в областта на конкуренцията
(2011/2094(INI))
Комисия по икономически и парични въпроси
Докладчик:
Andreas Schwab
PE 470.074v02-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
СТАНОВИЩЕ на комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите 21
СТАНОВИЩЕ на комисията по транспорт и туризъм ...................................25
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ...................................30
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно годишния доклад за политиката на ЕС в областта на конкуренцията
( 2011/2094(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид доклада на Комисията за политиката на конкуренция за 2010 година ( COM(2011)0328 ) и придружаващия го работен документ на службите на Комисията ( SEC(2011)0690 ),
– като взе предвид Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора
ОВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1. ,
– като взе предвид Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО)
ОВ L 24, 29.1.2004, стр. 1. ,
– като взе предвид насоките на Комисията относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003
OВ C 210, 1.9.2006 г., стp. 2 (насоките си за определяне на глоби),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 13 октомври 2008 г., озаглавено „Прилагане на правила за държавна помощ към мерки, взети във връзка с финансовите институции в контекста на настоящата световна финансова криза”
ОВ С 270, 25.10.2008 г., стр. 8. (съобщението относно банковия сектор),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 5 декември 2008 г., озаглавено „Рекапитализация на финансовите институции в условията на настоящата финансова криза: ограничаване на помощта до необходимите минимални равнища и предпазни мерки срещу излишното нарушаване на конкуренцията”
OВ C 10, 15.1.2009 г., стр. 2. (съобщението относно рекапитализацията),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 25 февруари 2009 г. относно обработването обезценените активи в банковия сектор на Общността
ОВ С 72, 26.3.2009 г., стр. 1 . (съобщението относно обезценените активи),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 23 юли 2009 г., озаглавено „Връщане на жизнеспособността и оценка на мерките за преструктуриране във финансовия сектор според правилата за държавна помощ в настоящата криза”
ОВ С 195, 19.8.2009 г., стр. 9 . (съобщението относно преструктурирането),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 17 декември 2008 г., озаглавено „Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза“
ОВ С 16, 22.1.2009 г., стр. 1 . (първоначална временна рамка),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 1 декември 2010 г., озаглавено „Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза“
OВ C 6, 11.1.2011 г., стр. 5. (нова временна рамка, която замества рамката, чийто срок изтече на 31 декември 2011 г.),
– като взе предвид възложеното от Парламента проучване от юни 2011 г., озаглавено „Държавна помощ – Правила по време на криза за финансовия сектор и реалната икономика”
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/studies/download.do?language=en&file=42288. ,
– като взе предвид работния документ на службите на Комисията от 5 октомври 2011 г., озаглавен „Въздействието на временните правила за държавна помощ, приети в контекста на финансовата и икономическа криза“ ( SEC(2011)1126 ),
– като взе предвид проекта за регламент на Комисията за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004 за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на опростяването на задълженията за отчетност на държавите-членки,
– като взе предвид работния документ на службите на Комисията, озаглавен „Обществено допитване: Към съгласуван европейски подход за колективна правна защита” ( SEC(2011)0173 ),
– като взе предвид документа на ГД „Конкуренция”, озаглавен „Best Practices on the conduct of proceedings concerning Articles 101 and 102 TFEU” (Най-добри практики относно протичането на процедурите, свързани с член 101 и член 102 от ДФЕС)
http://ec.europa.eu/competition/consultations/2010_best_practices/best_practice_articles.pdf . ,
– като взе предвид документа на ГД „Конкуренция”, озаглавен „Guidance on procedures of the Hearing Officers in proceedings relating to Articles 101 and 102 TFEU” (Насоки относно ролята на съветниците одитори в рамките на процедури, свързани с член 101 и член 102 от ДФЕС)
http://ec.europa.eu/competition/consultations/2010_best_practices/hearing_officers.pdf . ,
– като взе предвид документа на ГД „Конкуренция”, озаглавен „Best practices for the submission of economic evidence and data collection in cases concerning the application of Articles 101 and 102 TFEU and in merger cases” (Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събиране на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от ДФЕС, и при сливания)
http://ec.europa.eu/competition/consultations/2010_best_practices/best_practice_submissions.pdf ;
– като взе предвид Рамковото споразумение от 20 ноември 2010 г. за отношенията между Европейския парламент и Европейската комисия
ОВ L 304, 20.11.10, стр. 47. (наричано по-долу „Рамковото споразумение”), и по-специално параграфи 12
„Всеки член на Комисията се грижи за осигуряване на редовен и пряк обмен на информация между него и председателя на съответната парламентарна комисия.” и 16
„В срок от три месеца след приемането на парламентарна резолюция Комисията предоставя в писмена форма информация на Парламента относно мерките, предприети вследствие на конкретните искания, отправени към нея в резолюциите на Парламента, включително в случаите, когато тя не е била в състояние да следва мнението на Парламента. [...]’ от него,
– като взе предвид резолюциите си от 25 април 2007 г. относно Зелената книга относно исковете за вреди при нарушаване на антитръстовите правила на ЕО
Приети текстове, P6_TA(2007)0152 . и от 26 март 2009 г. относно Бяла книга относно исковете за обезщетение за вреди при нарушаване на антитръстовите правила на Европейската общност
Приети текстове, P6_TA(2009)0187 . , както и становището на комисията по икономически и парични въпроси от 20 октомври 2011 г. относно „Към съгласуван европейски подход за колективна защита“,
– като взе предвид резолюцията си от 15 ноември 2011 г. относно реформата на правилата на ЕС за държавните помощи относно услугите от общ икономически интерес
Приети текстове, P7_TA-PROV(2011)0494 . ,
– като взе предвид резолюциите си от 22 февруари 2005 г. за XXXIII доклад на Комисията относно политиката в областта на конкуренцията за 2003 г.
Приети текстове, P6_TA(2005)0032 . , от 4 април 2006 г. за доклада на Комисията относно политиката в областта на конкуренцията за 2004 г.
Приети текстове, P6_TA(2006)0120 . , от 19 юни 2007 г. за доклада относно политиката в областта на конкуренцията за 2005 г.
Приети текстове, P6_TA(2007)0263 . , от 10 март 2009 г. относно докладите относно политиката в областта на конкуренцията за 2006 и 2007 година
Приети текстове, P6_TA(2009)0099 . , от 9 март 2010 г. относно доклада за политиката на конкуренция за 2008 г.
Приети текстове, P7_TA(2010)0050 . и от 20 януари 2011 г. относно доклада за политиката на конкуренция за 2009 година
Приети текстове, P7_TA(2011)0023 . ,
– като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет относно доклада на Комисията за политиката на конкуренция за 2010 година (INT/594 - CESE 1461/2011),
– като взе предвид член 48 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисията по икономически и парични въпроси и становищата на комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите и комисията по транспорт и туризъм ( A7-0424/2011 ),
A. като има предвид, че финансовата и икономическа криза, започнала през есента на 2008 г., все още не е преодоляна; като има предвид, че финансовите смущения и опасенията от рецесия отново се изостриха през последните месеци;
Б. като има предвид, че Комисията отговори на избухването на кризата по своевременен и разумен начин, като прие специални правила за държавната помощ и използва политиката в областта на конкуренцията като инструмент за управление на кризата; като има предвид, че това се считаше и продължава да се счита за временен режим, макар и срокът му да беше превишен, което се очакваше още от началото;
В. като има предвид, че между 1 октомври 2008 и 1 октомври 2010 г. Комисията прие повече от 200 решения относно държавната помощ за финансовия сектор; като има предвид, че през 2009 г. номиналният размер на помощите за финансовия сектор, използвани от държавите-членки, беше 1 107 милиарда евро (9,3 % от БВП на ЕС); като има предвид, че максималният обем на одобрените от Комисията мерки от началото на кризата до 1 октомври 2010 г, (включително схеми и ad hoc намеси) възлиза на 4 588,90 милиарда евро;
Г. като има предвид, че Комисията въведе изискване, приложимо от 1 януари 2011 г., за представяне на план за преструктуриране за всеки бенефициер на мярка за рекапитализация или обезценени активи, независимо дали се счита, че банката е в добро или в затруднено положение;
Д. като има предвид, че значителни суми от предоставяната по време на кризата държавна помощ под формата, например, на гаранционни схеми, схеми за рекапитализация или допълнителни форми на подкрепа на ликвидността за финансиране на банки , допринесоха за остра липса на балансираност на публичните финанси; като има предвид, че все още не е известно колко голямо въздействие може да имат в бъдеще тази държавна помощ, и по-специално гаранциите, предоставени на банките, в случай че действително бъдат изискани някои от тези гаранции;
Е. като има предвид, че протекционизмът и неприлагането на правилата за конкуренцията само биха задълбочили и удължили кризата; като има предвид, че политиката в областта на конкуренцията е инструмент от основно значение, даващ възможност на ЕС да разполага с динамичен, ефикасен и иновативен вътрешен пазар и да бъде конкурентоспособен на световно равнище;
Ж. като има предвид, че въпреки всички усилия за справяне с икономическата криза картелите остават най-сериозната опасност за конкуренцията, благосъстоянието на потребителите и правилното функциониране на пазарите, и че следователно не могат да бъдат допускани, дори по време на икономическа криза;
Доклад на Комисията за политиката на конкуренция за 2010 година
1. приветства доклада на Комисията за политиката на конкуренция за 2010 г.; подчертава, по случай 40-та годишнина на този доклад, че политиката на ЕС в областта на конкуренцията е донесла многобройни ползи във връзка с благосъстоянието на потребителите и представлява основен инструмент за премахване на пречките пред свободното движение на стоки, услуги , лица и капитал; посочва, че политиката в областта на конкуренцията продължава да представлява основен инструмент за защита на единния пазар и на интересите на потребителите; подчертава, че е необходимо някои правила да се актуализират, за да се посрещнат новите предизвикателства;
2. отбелязва, че комбинираното въздействие на стабилни принципи и гъвкави процедури позволи на политиката в областта на конкуренцията да бъде конструктивен и стабилизиращ фактор във финансовата система на ЕС и по-общо в реалната икономика;
Препоръки по отношение на политиката в областта на конкуренцията
3. изразява убеждението, че подобряването на прозрачността на цените е от решаващо значение за стимулиране на конкуренцията на единния пазар и за предоставяне на действителен избор на потребителите;
4. приветства съществуващия обмен между Комисията и сдруженията на потребителите в областта на европейското конкурентно право и насърчава Комисията да продължа да популяризира този обмен, като включва, по целесъобразност, и други заинтересовани страни;
Контролиране на държавната помощ
5. приветства работния документ на службите на Комисията, изготвен, за да се оцени въздействието на временните правила за държавна помощ, приети в контекста на финансовата и икономическа криза; отбелязва оценката на Комисията, че като цяло държавната помощ „е била ефективна за намаляване на финансовата нестабилност, подобряването на функционирането на финансовите пазари и смекчаване на въздействието на кризата върху реалната икономика“; пита се, обаче, дали такъв оптимистичен анализ може да бъде подкрепен;
6. подчертава, че временният режим, приложим по отношение на държавната помощ, е бил положителен като първоначална реакция на кризата, но че не може да се продължава неоснователно; подчертава необходимостта от преустановяване на временните мерки и освобождавания във възможно най-кратки срокове и веднага щом икономическото положение го позволи;
7. отбелязва, че е необходима нова, постоянна регулаторна система за прилагането на правилата за държавната помощ с цел справяне с недостатъците, открити в правната система от преди кризата, по-специално по отношение на финансовия сектор, както и коригиране на нарушенията, създадени по време на финансовата и икономическа криза;
8. отбелязва обявяването на специфични насоки за оздравяване и преструктуриране за банковия сектор; предлага на Комисията да отчита въздействието, по отношение на нарушаване на конкуренцията, на подкрепата на ликвидността от страна на централните банки на етапа на оздравяването и да предвиди методичното преструктуриране на банките, с участието на акционерите и притежателите на облигации преди вливането на обществен капитал;
9. настоятелно призовава Комисията да свърже удължаването на временната държавна помощ за банковия сектор след 2011 г. със засилени и по-строги условия, свързани с намаляването на съдържанието и обема на балансовия отчет, включително като се обръща необходимото внимание на кредитирането на дребно и като се предвидят по-големи ограничения на бонусите, разпределянето на дивиденти и други фактори от първостепенно значение; счита, че тези условия следва да са ясно посочени и следва да са оценени и обобщени ex post от страна на Комисията;
10. отбелязва мерките, приети до момента от Комисията с цел намаляване на обема на балансовия отчет на някои институции, които са „твърде големи или твърде взаимосвързани, за да фалират“ и които са получили държавна помощ през периода на кризата; счита, че за тази цел са необходими повече мерки;
11. подчертава обаче, че продължаващата консолидация в банковия сектор всъщност е увеличила пазарния дял на няколко големи финансови институции, и поради тази причина настоятелно призовава Комисията да продължи да следи отблизо сектора с цел насърчаване на конкуренцията на европейските банкови пазари, включително чрез налагане на планове за преструктуриране, които предполагат разделението на банковите дейности, в случай че депозити на дребно дават възможност на тези институции за финансиране на по-рискови инвестиционни банкови дейности;
12. отбелязва, че ЕЦБ извърши неколкократни нестандартни инжекции на ликвидност през периода на кризата; отчита оценката на Комисията, че този вид мярка не представлява, строго погледнато, държавна помощ, както Комисията отбелязва в проучването си; отбелязва обаче, че политическите действия на равнище ЕС трябва да бъдат координирани и че Комисията следва да отчита въздействието на подкрепата от страна на ЕЦБ или други централни банки, както и на другите публични намеси, при оценяването на държавната помощ, предоставяна на банки, които също така са бенефициери на помощ от страна на ЕЦБ или други централни банки;
13. отбелязва, че въздействието на подкрепата от страна на ЕЦБ и другите публични намеси, получени от банките по време на кризата, не са включени в оценката на Комисията на съвместимостта; отправя искане към Комисията да извърши ex post оценка на тези операции;
14. призовава Комисията в кратки срокове да представи предвижданото законодателно предложение за разглеждане, в контекста на истинска европейска рамка, на въпроса относно преобразуването на проблемните банки, като се осигури общ правилник, както и общ набор от инструменти и механизми за намеса, и се ограничи до минимум участието на данъкоплатците, по-специално посредством създаването на хармонизирани самофинансиращи се (на основан на риска подход) оздравителни фондове за сектора;
15. подчертава, че държавната помощ трябва да се предоставя по начин, който не нарушава конкуренцията и не благоприятства установените дружества в ущърб на нововъзникващите;
16. счита, че държавната помощ следва да подкрепя клъстери в областта на иновациите и научните изследвания и така да подкрепя предприемачеството,
17. призовава Комисията да гарантира, че планираното опростяване на правилата за държавните помощи за услугите от общ икономически интерес няма да доведе до влошаване на контрола над прекомерните компенсаторни плащания;
18. отбелязва намерението на Комисията да въведе режим „de minimis“ по отношение на държавната помощ за услугите от общ икономически интерес; подчертава, че са необходими ясни и недвусмислени критерии за определяне на това кои услуги ще се покриват от този режим;
19. настоява всяко предложение за освобождаване по принцип от задължението за нотифициране на други категории услуги от общ икономически интерес да се основава на доказателства, че това правило за изключение е необходимо и обосновано и не нарушава неоснователно конкуренцията;
20. подчертава значението на насърчаването на конкуренцията във всички сектори и не на последно място в сектора на услугите, който представлява 70% от европейската икономика; подчертава също така правото на установяване на нови дружества и услуги;
Антитръстови правила
21. изцяло подкрепя становището на комисията по икономически и парични въпроси от 20 октомври 2011 г. относно работния документ на службите на Комисията, озаглавен „Към съгласуван европейски подход за колективна защита“ и го включва като приложение към настоящата резолюция,
22. счита, че политиката на налагане на глоби е важен инструмент за публично правоприлагане и възпиране;
23. отбелязва, че формите на поведение са мотивирани не само от санкциите, но и от насърчаването на спазването на нормите; подкрепя подход, който служи като ефективно възпиращо средство, като същевременно насърчава спазването на нормите;
24. подчертава, че политиката на високи глоби не се използва, като това следва да продължи и занапред, като алтернативен механизъм за финансиране на бюджета на ЕС;
25. отбелязва, че методът за определяне на глоби се съдържа в един незаконодателен документ от 2006 г., а именно насоките за определяне на глоби, и настоятелно призовава още веднъж Комисията да включи в Регламент (ЕО) № 1/2003 подробно представена основа за изчисляване на глоби, както и новите принципи за налагане на глоби;
26. насърчава Комисията да преразгледа своите насоки за определяне на глоби и й предлага да оцени принципи като:
– вземането предвид на това, че прилагането на стабилни програми за съответствие не следва да има отрицателни последствия за нарушителите, надхвърлящи пропорционалните мерки срещу нарушението;
– въвеждането на разграничение относно размера на глобите за предприятията, които са действали преднамерено или небрежно;
– вземането предвид на взаимодействието между публични и частни дългове в контекста на антитръстовото законодателство на ЕС; Комисията следва да следи при глобите да се отчита всяка компенсация, вече изплатена на трети страни; това следва да се прилага също и за предприятия, които се ползват от системата за освобождаване от санкции; освен това нарушителят би могло да бъде насърчаван да изплаща обезщетения в контекста на извънсъдебно постигане на споразумение, преди да бъде взето окончателното решение за налагане на глоба;
– определянето на условия, според които дружества майки, които упражняват решително влияние върху дъщерно дружество, но не участват пряко в нарушение, следва да бъдат солидарно отговорни за нарушения на антитръстовите правила от страна на дъщерното дружество;
– изискването, във връзка с рецидивите, да се установи ясна връзка между разследваното нарушение и предишните нарушения, от една страна, и съответното предприятие – от друга страна; следва да се взема се предвид максимален период от време;
27. отбелязва, че броят на исканията за намаляване на глобите на основание невъзможност за извършване на плащанията е нараснал, по-специално от страна на предприятията, произвеждащи само един продукт, и МСП; счита, че система на забавяне и/или разделяне на плащанията би могло да бъде обмислена като алтернатива на намаляването на глобите, за да се избегне преустановяването на стопанската дейност на предприятията;;
28. очаква адаптиране на насоките за определяне на глоби по отношение на предприятия, произвеждащи само един продукт, и МСП, както беше обявено от заместник-председателя на Комисията Joaquín Almunia;
29. приветства прибягването до процедурата за постигане на споразумение в случаите на картели с оглед подобряване на ефикасността на процедурата;
30. настоятелно призовава Комисията да разгледа по-подробно .нар. „трикъл даун“ икономика (верижно разпространение на положителните ефекти на икономическия растеж върху цялата икономика), когато анализира възможни злоупотреби с господстващо положение и когато открие, че не е налице такава злоупотреба;
Контрол върху сливанията
31. счита, че икономическата и финансова криза не може да представлява основание за по-голяма снизходителност на политиките на ЕС за контрол на сливанията; призовава Комисията да гарантира, че сливанията, и по-специално сливанията с цел оздравяване или преструктуриране на банки в затруднение, не създават институции, „прекалено големи, за да фалират” и в по-общ план важни за системата финансови институции;
32. подчертава, че прилагането на правилата за конкуренцията по отношение на сливанията трябва да се оценява от гледна точка на цялостния вътрешен пазар;
Международно сътрудничество
33. подчертава, че е от значение да се насърчава сближаването на световно равнище на законодателството в областта на конкуренцията; насърчава Комисията активно да участва в Международната мрежа по конкуренция;
34. насърчава Комисията да сключва двустранни споразумения за сътрудничество относно прилагането на правилата в областта на конкуренцията; приветства обявяването на преговорите по такова споразумение с Швейцария и насърчава по-силна координация на политическите действия и действията по прилагане;
Специфични сектори
35. взема предвид инициативата на Комисията „Енергетика 2020”; настоятелно призовава Комисията да продължи цялостното прилагане на пакета за вътрешния енергиен пазар; насърчава Комисията, тъй като все още не е напълно завършено изграждането на отворен и конкурентен единен пазар на енергия, активно да наблюдава конкуренцията на енергийните пазари, по-специално когато приватизирането на обществени предприятия води до монополни или олигополни пазари;
36. припомня призива си към Комисията, по време на ранните етапи на прилагането на третия енергиен пакет, да следи отблизо равнището на конкуренцията, тъй като трите най-големи участника все още съставляват около 75% (електроенергия) и над 60% (природен газ) от пазара, въпреки постепенното отваряне на пазарите в средата на 90-те години; приканва Комисията да публикува насоки с цел подобряване на достъпа на възобновяемите енергии до енергийните мрежи;
37. припомня призива си към Комисията да разгледа в следващия си годишен доклад до каква степен концентрацията на доставчици на критични суровини може да бъде вредна за дейността на отраслите-клиенти и за една по-ефективна в екологично отношение икономика, тъй като някои от тях са от жизненоважно значение за внедряването на екологично ефективни технологии като светлочувствителни елементи и литиево-йонни батерии;
38. призовава Комисията да положи повече усилия за отваряне на конкуренцията в сектора на агенциите за кредитен рейтинг, в частност по отношение на пречките за влизане на пазара, предполагаемите практики на тайни споразумения и злоупотребите с господстващо положение; призовава Комисията да гарантира, че всички агенции за рейтинг се подчиняват на най-високите стандарти за добросъвестност, разкриване на информация, прозрачност и управление на конфликтите на интереси, както се изисква в Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно агенциите за кредитен рейтинг
OВ L 302, 17.11.2009 г., стp. 1 , за да се гарантира качество на рейтингите;
39. призовава Комисията активно да наблюдава развитието на положението на свързаните със суровини пазари във връзка със заключенията на Европейския съвет от м. юни 2008 г. (параграф 40) и да насърчи амбициозни законодателни предложения в рамките на преразглеждането на Директивата за пазарите на финансови инструменти и Директивата относно пазарната злоупотреба с цел борба със спекулативните практики, които засягат отрицателно европейската промишленост и пораждат нарушения на единния пазар;
40. подчертава, че последните проучвания, проведени от регулаторни органи на САЩ, Обединеното кралство и Япония, сочат, че по време на кризата е станало ясно, че американските и европейските банки са манипулирали лондонския междубанков лихвен процент (LIBOR); поради това изразява загриженост относно възможни нарушения на пазара, пораждани от такива практики;
41. насърчава Комисията да проучи положението с конкуренцията в сектора на търговията на дребно, по-специално последиците от предполагаеми злоупотреби с пазарна мощ от страна на доминиращи вериги за търговия на дребно с отрицателни последици за търговците и производителите на дребно, в частност в селското стопанство и в пазара на хранителни продукти;
42. отново приканва Комисията да извърши проучване на конкуренцията в хранително-вкусовата промишленост, за да разследва въздействието на пазарната мощ, което основните доставчици и търговци на дребно оказват върху функционирането на този пазар;
43. отбелязва комплексния характер на веригата за предлагане на храни и липсата на прозрачност в ценообразуването на храните; счита, че подобреният анализ на разходите, процесите, добавената стойност, обемите, цените и маржовете във всички части на веригата на предлагане на храни, включително по-голяма прозрачност по отношение на качеството, в съответствие със законодателството в областта на конкуренцията и търговската тайна, ще доведе до подобряване на наличната информация за потребителите и на прозрачността на механизмите за ценообразуване във веригата на предлагане на храни, увеличавайки по този начин избора за потребителите и избягвайки несправедливата дискриминация на потребителите; приветства създаването на форум на високо равнище за по-добро функциониране на веригата на предлагане на храни и неговото положително влияние върху подобряването на търговските практики;
44. отново призовава Комисията да проведе секторно проучване относно онлайн рекламата и интернет търсачките;
45. повтаря своя призив за проучване относно прилагането на правилата за възлагане на обществени поръчки и относно това дали националните различия водят до нарушаване на конкуренцията;
46. подчертава, че доизграждането на вътрешния пазар за всички видове транспорт е необходимо да бъде — и да остане — основната цел на европейската политика в областта на транспорта;
47. споделя гледната точка на Комисията, че ЕС все още няма достатъчно взаимосвързана, оперативно съвместима и ефективна трансгранична мрежа на транспортна инфраструктура, каквато е необходима за лоялна конкуренция в рамките на доизграждането на вътрешния пазар;
48. счита, че политиката в областта на конкуренцията следва да допринася за насърчаването и прилагането на отворени стандарти и оперативна съвместимост с цел предотвратяване на технологична зависимост на потребителите и клиентите от участници, съставляващи малцинство на пазара;
49. отбелязва липсата на конкуренция на пазара на роуминг и подчертава необходимостта от по-голяма прозрачност на цените; в тази връзка приветства новите рамкови правила за телекомуникационните дружества в ЕС и предложението на Комисията за регламент „Роуминг III“ COM (2011)0402), в който се предлагат структурни мерки за подобряване на конкуренцията в търговията на едро, като се очакват ползи за конкуренцията в търговията на дребно, цените и избора на потребителите; в частност, настоятелно призовава Комисията да изпълни определената в Програмата в областта на цифровите технологии за Европа (COM(2010) 0245/2) цел, разликата в цената между разговорите в роуминг и междуселищните разговори в рамките на една държава следва да бъде премахната не по-късно от 2015 г.;
50. подчертава, че засилената конкуренция в сектора на широколентовите услуги е от основно значение за постигане на целта на стратегията „Европа 2020“ за пълно покритие за европейските граждани, което ще бъде от полза за потребителите и предприятията; настоява Комисията да разгледа възможните случаи, при които достъпът до широколентови услуги е ограничен на национално равнище;
51. настоятелно призовава Комисията да разгледа въпроса до каква степен едно твърде щедро разпределение на свободни квоти на ЕС за емисии на парникови газове в определени сектори може да наруши конкуренцията, като се има предвид, че тези разрешения, чиято ефективност намаля след забавянето на дейността, доведоха до неочаквани печалби за определени дружества, същевременно ограничавайки стимулите им за участие в прехода към ефективна в екологично отношение икономика;
52. припомня, че Комисията е образувала няколко процедури за нарушения срещу държави-членки за неправилно прилагане на Първия железопътен пакет;
53. призовава Комисията да следи двустранните споразумения между държави в сектора на въздушния транспорт да не дават официално предпочитание на конкретно летище за полети от една държава в друга;
54. настоятелно призовава Комисията да анализира въздухоплавателния сектор, по-специално споразуменията между авиолиниите за споделени кодови обозначения, които в много случаи не носят полза за потребителите, а допринасят единствено за по-голямо затваряне на пазара, което води до злоупотреби с доминиращо положение и съгласувани практики между предприятия, които в противен случай би трябвало да действат в условия на конкуренция;
55. очаква резултатите от обществената консултация относно прилагането на Насоките за въздухоплаването от 2005 г.; насърчава Комисията да разгледа внимателно разпоредбите за оценяване на социалната помощ и помощта за преструктуриране за авиокомпаниите, за да изясни дали те все още могат да осигуряват равнопоставеност за въздушните превозвачи в днешните пазарни условия или се нуждаят от преразглеждане;
56. призовава Комисията и държавите-членки да вземат мерки срещу евентуални дискриминационни политики, които биха могли да бъдат прилагани в контекста на споразумения между ЕС и трети държави, с цел да се предотврати нарушаването на конкуренцията между международните авиокомпании, като по този начин се гарантира справедлива конкуренция;
57. подчертава необходимостта да се довърши изграждането на Единното европейско небе, което ще предостави схема за ефективност с цел гарантиране на прозрачността на цените на услугите;
58. отново заявява, че правилата относно задължението за показване на действителни, прозрачни и окончателни цени на самолетните билети следва да се прилагат строго в интерес на по-лоялната конкуренция между отделните видове транспорт и в рамките на един и същ вид транспорт;
59. очаква резултатите от проучванията на Комисията и Парламента относно финансирането на структурите на морските пристанища, които следва да позволят и на двете институции да оценят дали настоящите правила се прилагат по последователен начин или трябва да бъдат формулирани повторно;;
Диалог между Парламента и Комисията по въпросите на конкуренцията
Диалог по въпросите на конкуренцията
60. приветства участието на заместник-председателя на Комисията Joaquín Almunia в размяната на мнения с Парламента, както и положителното сътрудничество, за което тази година свидетелстват брифингите, организирани от ГД „Конкуренция”; счита, че ежегодна среща между членовете на ЕП и генералния директор на ГД „Конкуренция” е добра практика, която следва да бъде продължена;
61. призова, по случай 40-та годишнина от доклада на Комисията относно политиката на конкуренция, да се сключи споразумение между Парламента и Комисията за установяване на всеобхватен диалог относно политиката на конкуренция, което да укрепи ролята на Парламента като пряко избран орган, представляващ европейските граждани; отбелязва, че тази практическа договореност следва да задълбочи съществуващия диалог и би могла да институционализира, без да се нарушават изключителните правомощия на Комисията според Договора, редовен диалог между Парламента и Комисията чрез създаване на процедури и ангажименти относно последващите действия по отношение на препоръките на Парламента;
Годишен доклад за конкуренцията
62. настоятелно призовава Комисията да включи в годишния си доклад:
– описание на приетите инструменти през въпросната година – законодателни и незаконодателни, обвързващи и необвързващи, заедно с обосновка на извършените промени;
– резюме на предложенията, получени от Европейския парламент и от заинтересованите страни в контекста на обществените допитвания, заедно с обосновка за приемането на едни изразени мнения и отхвърлянето на други;
– описание на мерките, предприети от Комисията през въпросната година с цел увеличаване на прозрачността при взимането на решения от нейна страна и осигуряване на спазването в по-голяма степен на съответните процедурни правила; този раздел следва да включва доклад относно диалога с Парламента по въпросите на конкуренцията;
Годишна работна програма в областта на конкуренцията
63. настоятелно призовава Комисията да представя работната програма в областта на конкуренцията в началото на всяка година, включително подробен списък на обвързващите и необвързващите инструменти в областта на конкуренцията, които ще бъдат приети през следващата година, и на предвижданите обществени консултации;
64. подчертава, че както докладът, така и работната програма следва да бъдат представяни на комисията ECON от члена на Европейската комисия, отговарящ за конкуренцията;
°
° °
65. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция съответно на Съвета и на Комисията.
Приложение (с позоваване на параграф 21)
От становището на комисията по икономически и парични въпроси от 20 октомври 2011 г. относно съгласуван европейски подход за колективна защита.
1. Приветства работата на Комисията, насочена към съгласуван европейски подход за колективна правна защита; припомня своята резолюция от 26 март 2009 г. относно Бялата книга относно исковете за обезщетение за вреди при нарушаване на антитръстовите правила и счита, че всяка нова инициатива в областта на колективната правна защита в политиката относно конкуренцията следва да бъде съгласувана със съдържанието както на настоящата резолюция, така и на резолюцията от 2009 г.;
2. счита, че по отношение на сектора на конкуренцията публичното правоприлагане е от основно значение за прилагане на разпоредбите на Договорите, за пълно постигане на целите на ЕС и за гарантиране на прилагането на конкурентното право на ЕС от страна на Комисията и националните органи за защита на конкуренцията;
3. признава обаче, че в един все по-интегриран единен пазар, в който се наблюдава бързо нарастване на онлайн търговията, е необходим подход на равнище ЕС по отношение на колективната правна защита;
4. отбелязва, че прилагането на правото по частноправен ред чрез колективна правна защита би могло да улесни на равнище ЕС обезщетяването за вреди, причинени на потребители и предприятия, и да подпомогне гарантирането на ефективността на конкурентното право на ЕС;
5. отбелязва, че форми на прилагането на правото по частноправен ред вече съществуват в много от държавите-членки, но националните системи се различават значително и множество държави-членки не са установили ясно и изрично специални правила относно колективната правна защита, включително съдебна защита;
6. подчертава, че с оглед доизграждането на вътрешния пазар следва да има повече последователност по отношение на правата на потребителите в рамките на Съюза; посочва, че една добре устроена система за колективна правна защита може да допринесе за доверието на потребителите и по този начин за гладкото функциониране на вътрешния пазар и на търговията в интернет, насърчавайки конкурентоспособността на европейската икономика;
7. отбелязва също, че пред националните съдилища се завеждат сравнително малко частни искове за вреди;
8. подчертава следователно нуждата от по-голяма ефективност както на правото на достъп до правосъдие, така и на конкурентното право на ЕС, тъй като индивидуалните искове невинаги са достатъчни и ефективни;
9. припомня, че понастоящем само държавите-членки имат компетентност да законодателстват по отношение на националните правила, приложими за количествено определяне на размера на обезщетението, което може да бъде присъдено; отбелязва освен това, че прилагането на националното право не трябва да възпрепятства еднаквото прилагане на европейското право;
10. добавя, че всяка система за колективна правна защита би могло да вземе предвид най-добрите практики на национално равнище в областта на колективната правна защита;
11. подчертава освен това, че всеки хоризонтален инструмент на ЕС за колективна правна защита следва да очертава общи минимални стандарти относно получаването на колективно обезщетение, в съответствие с принципите на субсидиарност, специалност и пропорционалност, включвайки евентуално общи въпроси на процесуалното и международното частно право;
12. счита, че конкретните въпроси, възникващи в областта на конкуренцията, следва да бъдат подобаващо взети предвид и че всеки инструмент, приложим към колективната правна защита, трябва да зачита напълно и по подходящ начин особеностите на антитръстовия сектор;
13. припомня, че тези конкретни въпроси включват политиката на освобождаване от санкции, която е важен инструмент за разкриване на картели; подчертава, че колективната правна защита не следва да компрометира ефективността на системата за освобождаване от санкции в областта на конкурентното право и на процедурата за уреждане на спорове;
14. посочва освен това, че исковете за обезщетение за вреди при нарушаване на конкурентното право на ЕС имат специални характеристики, които ги отличават от другите искове за обезщетение за вреди, тъй като биха могли да засегнат правомощия, предоставени на публичните органи пряко от Договорите с цел разследване и санкциониране на нарушенията, а от друга страна, те се позовават на поведение, което нарушава гладкото функциониране на вътрешния пазар и може също така да засегне на различно равнище връзките между дружествата и потребителите;
15. подчертава, че е налице сравнителен опит за оценка и изобилие от литература за разрешаване на многобройните специфични и важни въпроси, които не съществуват в други области;
16. посочва, че опитът, натрупан до момента в онези държави-членки на ЕС, които вече са въвели подобни механизми за правна защита, показва, че няма злоупотреби или ликвидация на предприятия;
17. припомня, че по отношение на колективната правна защита в областта на политиката за конкуренцията трябва да бъдат установени защитни механизми, с цел да се избегне система на колективни искове с предявяване на неоснователни искове и прекомерно съдопроизводство и да се гарантира равенство на инструментите в съдебното производство, и подчертава, че посочените защитни механизми трябва да обхващат, наред с другото, следните елементи:
– групата на ищците трябва да бъде ясно установена, преди искът да бъде внесен („процедура за упражняване на правото на включване“);
– публичните органи като омбудсмана или прокурорите, както и представителните органи, могат да завеждат дело от името на ясно определена група ищци;
– критериите, използвани за определяне на представителните органи, имащи право да завеждат действия по представителство, трябва да бъдат установени на равнище ЕС;
– система на колективни искове трябва да бъде отхвърлена въз основа на факта, че би насърчавала прекомерно съдопроизводство, би могло да влиза в противоречие с конституцията на някои от държавите-членки и би могла да засегне правата на потърпевши, които участват в производството без тяхно знание, но при все това биха били обвързани от решението на Съда;
а) разрешени индивидуални искове:
– ищците трябва при всички обстоятелства да са свободни да прибягват като алтернатива до предявяването пред компетентен съд на индивидуален иск за обезщетение;
– колективните ищци не трябва да бъдат облагодетелствани в сравнение с индивидуалните ищци;
б) обезщетение за незначителни и неопределени вреди:
– ищците във връзка с незначителни и неопределени вреди следва да разполагат с подходящи средства за достъп до правосъдие чрез колективна правна защита и получаване на справедливо обезщетение;
в) обезщетение единствено за действително претърпените вреди:
– обезщетение би могло да бъде предоставено единствено за действително претърпените вреди: трябва да бъдат забранени обезщетения с наказателен характер и несправедливо забогатяване;
– всеки ищец трябва да предостави доказателства за своя иск;
– присъденото обезщетение трябва да се разпредели между отделните ищци съразмерно на претърпяната от тях индивидуална вреда;
– общо взето, адвокатските хонорари според присъденото обезщетение не са познати в Европа и трябва да бъдат отхвърлени;
г) принцип „загубилият плаща”:
– иск би могло да не бъде предявен при беззащитност на ищеца в резултат на липса на финансови средства; освен това, процесуалните разходи, а оттам и рискът във връзка с правния иск, трябва да бъдат понесени от страната, загубила делото; от компетентността на държавите-членки е да формулират правилата относно разпределението на разходите в тази връзка;
д) недопускане на финансиране от трета страна:
– съдебните производства не следва да бъдат предварително финансирани от трети страни, например от ищци, които се съгласяват да отстъпят на трети страни евентуалните последващи права на обезщетение;
18. призовава Комисията задълбочено и обективно да анализира дали тези защитни механизми могат наистина да бъдат гарантирани в колективната система на правна защита;
19. призовава Комисията ясно да определи условията, при които се допускат правни искове, като предвиди, че държавите-членки следва да гарантират, че всеки потенциален колективен иск подлежи на предварителна проверка за допустимост, която да потвърждава, че са спазени критериите за допустимост и че искът може да бъде разгледан;
20. подчертава, че всяка хоризонтална рамка трябва да гарантира спазването на две основни задължителни условия:
– държавите-членки да не прилагат по-рестриктивни условия по отношение на случаите на колективна правна защита, възникващи от нарушения на правото на ЕС, от тези, които се прилагат за случаите, произтичащи от нарушение на националното право,
– нито един от изложените в хоризонталната рамка принципи да не възпрепятства приемането на допълнителни мерки за гарантиране на пълната ефективност на правото на ЕС;
21. предлага, ако Комисията внесе предложение за законодателен инструмент, уреждащ колективната правна защита в областта на политиката за конкуренцията, да се въведе принцип на проследяване на последващи действия, при който прилагането на правото по частноправен ред чрез колективна правна защита може да бъде осъществено само, ако е налице предварително решение за установяване на нарушение, прието от Комисията или национален орган за защита на конкуренцията, така че да се защити системата за освобождаване от санкции и да се гарантира, че Комисията и националните органи за защита на конкуренцията са в състояние да предприемат ефективни действия за прилагане на конкурентното право на ЕС;
22. отбелязва, че установяването на принципа на последващи искове не възпрепятства възможността за предвиждане на който и да е правен инструмент както за индивидуалните искове, така и за последващите искове в областта на конкуренцията и други области; отбелязва, че в случай на индивидуални искове е необходимо да се гарантира, че всеки частен иск може да бъде замразен до вземането на решение за публично правоприлагане във връзка с нарушението от страна компетентния орган за защита на конкуренцията съгласно правото на ЕС;
23. подкрепя разработването на силни механизми за алтернативно разрешаване на спорове в целия ЕС като доброволни, бързи и евтини извънсъдебни производства за разрешаване на спорове, както и на инструменти за саморегулиране, като кодекси за поведение; подчертава обаче, че тези механизми следва да останат, както предполага и тяхното наименование, алтернатива на съдебната защита, а не предпоставка за нея;
24. счита, че ефективна система на колективна правна защита всъщност би могла да стимулира разработването на алтернативни механизми за разрешаване на спорове чрез създаването на стимули за страните бързо да решават извънсъдебно своите спорове;
25. счита, че всяка индивидуална понесена вреда или загуба играе основна роля за вземането на решение относно това дали да бъде предявен иск или не, и застъпва становището, че националните процесуални правила на държавите-членки могат да използват Регламент № 861/2007 за създаване на европейска процедура за искове с малък материален интерес
ОВ L 199, 31.7.2007 г., стр. 1. като отправна точка за целите на колективната правна защита в случаите, когато стойността на иска не излиза извън приложното поле на регламента;
26. подчертава, че всеки предложен от Комисията законодателен инструмент, отнасящ се до колективната правна защита в областта на конкуренцията, следва да бъде приеман без допълнително забавяне и единствено в рамките на обикновената законодателна процедура;
22.11.2011
СТАНОВИЩЕ на комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите
на вниманието на комисията по икономически и парични въпроси
относно годишния доклад за политиката на ЕС в областта на конкуренцията
( 2011/2094(INI) )
Докладчик по становище: Ashley Fox
ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите приканва водещата комисия по икономически и парични въпроси да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
1. приветства 40-тата годишнина на Докладите на Комисията за конкуренцията и приноса на тези доклади за изграждането на единния пазар, подобряването на предоставяния на потребителите избор и стимулирането на икономическия растеж на Съюза;
2. посочва, че временната рамка за държавна помощ беше много полезна при подкрепата на икономическото възстановяване; насърчава Комисията да продължи да прилага правилата за държавна помощ по прагматичен начин, като същевременно гарантира, че са сведени до минимум нарушенията на конкуренцията;
3. отбелязва също така, че потребителите често не могат да разберат взетите от Комисията решения относно санкционирането на картелите; призовава следователно Комисията да включи основата за изчисление на тези глоби заедно с новите принципи за санкциониране в Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора
OВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1–25. ; очаква адаптация на насоките си за определяне на глоби, засягащи предприятията, произвеждащи само един продукт, и МСП, както беше обявено от заместник-председателя на Комисията Almunia;
4. изразява убеждението, че прозрачността на цените е от решаващо значение за стимулиране на конкуренцията на единния пазар и за предоставяне на действителен избор на потребителите;
5. настоятелно призовава Комисията и всички заинтересовани лица да гарантират, че политиката в областта на конкуренцията играе роля при един цялостен подход за съживяване на вътрешния пазар чрез поставяне на приоритетите за гражданите, потребителите и МСП в центъра на вземането на решения и преодоляване на усещането за безизходица, с което се сблъскват ежедневно;
6. отбелязва комплексния характер на верига на предлагането на храни и липсата на прозрачност в ценообразуването на храните; изразява убеждението, че евентуалното подобряване на анализа на разходите, процесите, добавената стойност, обемите, цените и маржовете във всички части на веригата на предлагане на храни, включително повишаване на прозрачността на цените, в съответствие със законодателството в областта на конкуренцията и търговската тайна, ще увеличи информацията, с която разполагат потребителите, и прозрачността на механизмите на ценообразуването във веригата за хранителни доставки, което ще доведе до подобряване на потребителския избор и избягване на несправедлива дискриминация на потребителите; приветства създаването на форум на високо равнище за по-добро функциониране на веригата на предлагане на храни и нейното положително влияние върху подобряването на търговските практики;
7. подчертава, че понастоящем в повечето държави-членки на ЕС няма ефективна правна система за плащане на обезщетения за вреди, причинени от нарушения на правото в областта на конкуренцията спрямо лица; посочва, че органите в областта на конкуренцията наказват нарушения на правото в областта на конкуренцията, като глобите се плащат на държавата, а пряко засегнатите от подобни нарушения потребители не получават обезщетения; счита, че този въпрос следва да бъде разрешен посредством подходящ механизъм за колективна правна защита на потребителите на равнище ЕС; призовава Комисията да обмисли задълбочено възможността за създаване на европейски фонд, финансиран от част от глобите, наложени за санкциониране на дружества, които нарушават правото на ЕС в областта на конкуренцията; предлага този фонд да може да се използва за покриване на разходите за трансгранични колективни дела с европейско измерение, при условие че средствата ще се използват за тази цел;
8. приветства регламента за интегритета и прозрачността на енергийните пазари (REMIT) и инициативите на държавите-членки, целящи да предоставят по-голяма прозрачност на цените на енергията и да повишат доверието на потребителите и техния избор на пазара на енергия; изразява съжаление относно забавянето, направено от държавите-членки при транспонирането и прилагането на третия енергиен пакет, което възпрепятства създаването на истински конкурентен единен енергиен пазар, като по този начин потребителите се лишават от ползите на конкуренцията в този сектор; отбелязва повишаването на цените на енергията и тяхното отрицателно отражение върху производствените предприятия и потребителите, особено върху уязвимите групи; насърчава Комисията, доколкото все още не е изцяло постигнат открит и конкурентен единен пазар на енергия, активно да наблюдава конкуренцията на съответните пазари на енергия и да насърчават достъпа до енергийните мрежи на енергия, произведена от възобновяеми източници; счита, че повишаването на конкуренцията в енергийния отрасъл следва да доведе до подобряване на достъпа до енергия за всички потребители и предприятия;
9. отбелязва липсата на конкуренция на пазара на роуминг и подчертава необходимостта от по-голяма прозрачност на цените; в този контекст приветства новите рамкови правила за телекомуникационните дружества в ЕС и предложението на Комисията за регламент „Роуминг III“ (COM(2011) 402 окончателен), в който се предлагат структурни мерки за подобряване на конкуренцията в търговията на едро, като се очакват ползи за конкуренцията в търговията на дребно, цените и избора на потребителите; настоятелно призовава Комисията да изпълни определената в Програмата в областта на цифровите технологии за Европа (COM(2010) 245 окончателен/2) цел, че разликата в цената между разговорите с роуминг и междуселищните разговори в рамките на една държава следва да бъде отстранена в срок до 2015 г.;
10. приветства решението на Съвета за подкрепа на дългоочакваната единна система на ЕС за патенти, която ще доведе до намаляване на разходите и отнемащото много време на предприемачите изготвяне на бюрократична документация, като по този начин ще се повиши новаторството, ще се засили конкурентното предимство на държавите-членки и ще се подобри единният пазар;
11. подчертава, че по-голямата конкуренция в сектора на широколентовите услуги е от основно значение за постигане на целта на стратегията „Европа 2020“ за пълно покритие за европейските граждани, което ще бъде от полза за потребителите и предприятията; настоява Комисията да разгледа възможните случаи, при които достъпът до широколентови услуги е ограничен на национално равнище;
12. настоятелно призовава Комисията да увеличи контрола върху антиконкурентното поведение във всички търговски отрасли и при уместност да образува съдебни производства, особено когато правата на потребителите са изложени на риск;
13. приветства съществуващия обмен между Комисията и сдруженията на потребителите в областта на европейското конкурентно право и насърчава Комисията да продължи да популяризират този обмен, включително и други заинтересовани страни, ако е уместно;
14. припомня, че е приканила Комисията да проучи в следващия си годишен доклад степента, до която концентрацията на важни доставчици на суровини може да вреди на дейността на секторните клиенти и на една по-ефективна в екологично отношение икономика.
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
21.11.2011 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
21
0
1
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Anna Maria Corazza Bildt, António Fernando Correia De Campos, Jürgen Creutzmann, Evelyne Gebhardt, Malcolm Harbour, Илиaна Ивaнова, Philippe Juvin, Eija-Riitta Korhola, Kurt Lechner, Hans-Peter Mayer, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Simon Busuttil, Ashley Fox, Anna Hedh, Liem Hoang Ngoc, María Irigoyen Pérez, Constance Le Grip, Антония Първанова
13.10.2011
СТАНОВИЩЕ на комисията по транспорт и туризъм
на вниманието на комисията по икономически и парични въпроси
относно годишния доклад за политиката на ЕС в областта на конкуренцията
( 2011/2094(INI) )
Докладчик по становище:
Marian-Jean Marinescu
ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Комисията по транспорт и туризъм приканва водещата комисия по икономически и парични въпроси да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
1. подчертава, че завършването на вътрешния пазар за всички видове транспорт е необходимо да бъде — и да остане — основната цел на европейската политика в областта на транспорта;
2. подкрепя Комисията в антитръстовата й политика и политиката й на контрол върху сливанията — два важни елемента при регулиране на пазара в полза на защитата на правата на потребителите;
3. счита за необходимо като предварително условие за оценяване на допустимостта за държавна помощ да се засили прозрачността на всички разходи и такси в транспортния сектор, включително тези на регионалните услуги, и съответно повторно призовава Комисията, от една страна, да публикува доклад с преглед на цялата държавна помощ, предлагана на публичния транспортен сектор, а от друга страна, да представи преглед на непряката помощ, например данъчно облагане, налози, финансиране за инфраструктура и такси за различните видове транспорт, и тяхното въздействие върху конкуренцията между различните видове транспорт и в рамките на един и същ вид транспорт;
4. споделя гледната точка на Комисията, че ЕС все още няма достатъчно взаимосвързана, оперативно съвместима и ефективна трансгранична мрежа на транспортна инфраструктура, каквато е необходима за лоялна конкуренция при завършването на вътрешния пазар;
5. отново потвърждава ангажимента си за реализиране на единното европейско железопътно пространство, при което недискриминационният достъп до железопътната мрежа е от ключово значение; призовава държавите-членки и Комисията да гарантират отварянето на пазара в сектора на железопътния транспорт и лоялната конкуренция, както и по-доброто качество на услугите, заедно с необходимите социални стандарти за работници и служители и предоставянето на обществени услуги; подчертава в това отношение необходимостта от независими доставчици на услуги и силни и независими национални регулатори, координирани на европейско равнище;
6. припомня, че Комисията е образувала няколко процедури за нарушения срещу държави-членки за неправилно прилагане на Първия железопътен пакет;
7. призовава Комисията да провери съвместимостта със законодателството на Европейския съюз в областта на конкуренцията на премахването на професионалния данък за железопътните предприятия, установени в дадена държава-членка, и едновременното въвеждане на фиксирана такса върху подвижния състав, като се има предвид, че чуждестранните предприятия, за разлика от националните, са длъжни да заплащат професионалния данък в своята държава-членка на установяване и че това положение може да създаде нелоялна конкуренция;
8. подчертава, че с оглед на равнището на задлъжнялост на дружествата в железопътния сектор в новите държави-членки анулирането на натрупани в миналото дългове следва да продължи да се разрешава при определени условия и особено ако подобно анулиране помага за улесняване на постигането на отворен железопътен пазар, но като във всички случаи се избягва нарушаване на конкуренцията;
9. призовава Комисията да работи за бързото премахване на всички съществуващи ограничения за каботаж, така че да се позволи лоялна конкуренция и да се избегнат възможно най-голям брой ненужни празни курсове, и за хармонизиране на социалните разпоредби на европейско равнище, за да се предотврати дъмпингът на трудови възнаграждения и социалните дисбаланси;
10. призовава Европейската комисия непрекъснато да наблюдава правилното прилагане на правото на ЕС относно прозрачността на цените и задълженията за недискриминация по отношение на националните системи за пътни такси;
11. очаква резултатите от обществената консултация относно прилагането на Насоките за въздухоплаването от 2005 г.; насърчава Комисията да разгледа внимателно разпоредбите за оценяване на социалната помощ и помощта за преструктуриране за авиокомпаниите, за да изясни дали те все още могат да осигуряват равнопоставеност за въздушните превозвачи в днешните пазарни условия или се нуждаят от преразглеждане;
12. подчертава колко е важно Европейският съюз да остане водещ център за въздухоплаването и призовава Комисията да наблюдава внимателно държавната подкрепа, отпускана за регионалните летища и нискобюджетните въздушни превозвачи;
13. изразява загриженост относно възприетата от някои въздушни превозвачи практика да не се позволява на пътниците да се качват на борда с продукти, закупени от магазините на летището, в допълнение към разрешения един брой ръчен багаж, а да им се позволява да закупуват неограничен брой продукти на борда; счита, че тази практика ограничава свободата на избор и създава нелоялна конкуренция; настоятелно призовава Комисията да започне разследване с оглед на прекратяване на такива практики;
14. счита, че е от основно значение да се гарантира на всички пътници правото на непосредствена, проста и достъпна процедура за подаване на жалби без допълнителни разходи, така че компетентните национални и европейски органи за защита на потребителите да могат да установяват злоупотреби с господстващо положение, нелоялна конкуренция и/или несправедливи условия на договори за пътуване; призовава Комисията в сътрудничество с асоциациите за защита правата на потребителите и органите за защита на потребителите да прекрати такива практики;
15. призовава Комисията да гарантира справедливо и прозрачно разпределяне и ефективно използване на слотовете и очаква нейните предложения в това отношение;
16. призовава Комисията и държавите-членки да вземат мерки срещу евентуални дискриминационни политики, които биха могли да бъдат прилагани в контекста на споразумения между ЕС и трети държави, с цел да се предотврати нарушаването на конкуренцията между международните авиокомпании, като по този начин се гарантира справедлива конкуренция;
17. подчертава необходимостта да се завърши Единното европейско небе, което ще предостави схема за ефективност с цел гарантиране на прозрачността на цените на услугите;
18. отново заявява, че правилата относно задължението за показване на действителни, прозрачни и окончателни цени на самолетните билети следва да се прилагат строго в интерес на по-лоялната конкуренция между отделните видове транспорт и в рамките на един и същ вид транспорт;
19. изразява задоволството си от факта, че правата на пътниците понастоящем са уредени за всички транспортни сектори, и приветства по-специално намерението на Комисията да публикува цялостен общ преглед на правата на пътниците, ползващи всички видове транспорт; препоръчва на Комисията да публикува също така наръчник/пътеводител с насоки за пътника, който да бъде разпространяван широко, с цел подобряване на информираността на пътниците;
20. насърчава Комисията да стимулира създаването на харта за правата на туристите и да направи по-ясни и по-видими вече съществуващите стандарти, които защитават правата на туристите при различни обстоятелства; призовава Комисията да укрепва още повече тези права, когато е необходимо, и да насърчава конкурентоспособността на европейската туристическа индустрия, по-специално като насърчава прилагането на Договора от Лисабон, който я утвърждава като самостоятелна политика; повтаря в тази връзка призива си към Комисията да подкрепи постепенното хармонизиране на европейската система за класифициране на настаняването в тясно сътрудничество с органите на различни равнища и с операторите от сектора;
21. очаква резултатите от проучванията на Комисията и Парламента относно финансирането на структурите на морските пристанища, което следва да позволи и на двете институции да оценят дали настоящите правила се прилагат по последователен начин или трябва да се преформулират в рамките на евентуални специфични насоки;
22. призовава държавите-членки да ускорят изпълнението на Третата директива за пощенските услуги и насърчава Комисията да разгледа с дължимото внимание въпроса за компенсация за услуги от общ икономически интерес в тази област;
23. призовава Комисията при изпълнението на директивата за либерализация на пощенските услуги да провери спазването на задължението за универсална услуга и да гарантира, че конкуренцията е съсредоточена в областите на качеството и обслужването и не води до социален дъмпинг за сметка на работниците.
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
11.10.2011 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
35
3
2
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Inés Ayala Sender, Georges Bach, Izaskun Bilbao Barandica, Antonio Cancian, Michael Cramer, Ryszard Czarnecki, Philippe De Backer, Luis de Grandes Pascual, Christine De Veyrac, Saïd El Khadraoui, Ismail Ertug, Carlo Fidanza, Knut Fleckenstein, Jacqueline Foster, Mathieu Grosch, Dieter-Lebrecht Koch, Jaromír Kohlíček, Georgios Koumoutsakos, Werner Kuhn, Jörg Leichtfried, Marian-Jean Marinescu, Gesine Meissner, Mike Nattrass, Hubert Pirker, David-Maria Sassoli, Vilja Savisaar-Toomast, Olga Sehnalová, Debora Serracchiani, Brian Simpson, Keith Taylor, Silvia-Adriana Ţicău, Georgios Toussas, Giommaria Uggias, Thomas Ulmer, Peter van Dalen, Dominique Vlasto, Artur Zasada, Roberts Zīle
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Dominique Riquet
Заместник(ци) (чл. 187, пар. 2), присъствал(и) на окончателното гласуване
Margrete Auken
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
22.11.2011 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
40
2
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Burkhard Balz, Pascal Canfin, Nikolaos Chountis, George Sabin Cutaş, Rachida Dati, Leonardo Domenici, Derk Jan Eppink, Diogo Feio, Markus Ferber, Elisa Ferreira, Ildikó Gáll-Pelcz, Jean-Paul Gauzès, Sven Giegold, Sylvie Goulard, Liem Hoang Ngoc, Gunnar Hökmark, Syed Kamall, Othmar Karas, Wolf Klinz, Jürgen Klute, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Philippe Lamberts, Werner Langen, Astrid Lulling, Hans-Peter Martin, Arlene McCarthy, Ivari Padar, Anni Podimata, Antolín Sánchez Presedo, Peter Simon, Peter Skinner, Theodor Dumitru Stolojan, Kay Swinburne, Marianne Thyssen, Ramon Tremosa i Balcells
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Elena Băsescu, Pervenche Berès, David Casa, Robert Goebbels, Carl Haglund, Sophia in ‘t Veld, Andreas Schwab
