P6_TA(2007)0421
Задължения на доставчиците на презгранични услуги
A6-0294/2007
Резолюция на Европейския парламент от 27 септември 2007 г. относно задълженията на доставчиците на презгранични услуги ( 2006/2049(INI) )
Европейският парламент
, –
като взе предвид член 95 и член 153 от Договора за EO,
–
като взе предвид предложението на Комисията за директива на Съвета относно отговорността на доставчиците на услуги ( COM(1990)0482 ),
–
като взе предвид Съобщението на Комисията относно нови насоки за отговорността на доставчиците на услуги ( COM(1994)0260 ),
–
като взе предвид Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар ОВ L 376, 27.12.2006 г., стр. 36.
(Директива за услугите),
–
като взе предвид Зелената книга на Комисията за преразглеждане на достиженията на правото на Общността в областта на защитата на потребителите ( COM(2006)0744 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет относно Стратегия на ЕС за политика за защита на потребителите 2007-2013 г. ( COM(2007)0099 ),
–
като взе предвид доклада на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно безопасността на услугите за потребители ( COM(2003)0313 ),
–
като взе предвид проучването относно задълженията на доставчиците на презгранични услуги от март 2007 г., направено по искане на Комисията по вътрешен пазар и защита на потребителите на Европейския парламент,
–
като взе предвид отговора на Комисията от 12 януари 2006 г. на писмения въпрос на г-жа Diana Wallis, член на ЕП, P-4797/05 .
–
като взе предвид своята препоръка от 19 юни 2007 г. въз основа на доклада на Анкетната комисия относно кризата в застрахователната компания "Equitable Life"
Приети текстове
, P6_TA(2007)0264 .
,
–
като взе предвид член 45 от своя правилник,
–
като взе предвид доклада на Комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите и становището на Комисията по правни въпроси ( A6-0294/2007 ),
A.
като има предвид, че икономическото и социално развитие на ЕС зависи в голяма степен от сектора на услугите, който непрекъснато се разраства и представлява близо 70 % от БВП на ЕС;
Б.
като има предвид, че доверието на европейския потребител в презграничното потребление е ниско, както личи от факта, че през 2006 г. едва 6 % от потребителите са направили презгранична покупка по интернет;
В.
като има предвид, че данните за презграничната търговия на услуги показват изключително ниски стойности спрямо данните за търговията на стоки;
Г.
като има предвид, че през 1985 г. бе приета директива относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (OВ L 210, 7.8.1985 г., стр. 29).
, а през 2001 г. бе приета директива относно общата безопасност на продуктите Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (OВ L 11, 15.1.2002 г., стр. 4).
;
Д.
като има предвид, че състоянието на безопасността по отношение на потребителите и равнището на защита на потребителите се различават в различните държави-членки по отношение на предоставянето на презгранични услуги, докато в сектора на стоките защитата на потребителите е гарантирана в удовлетворителна степен както от международното, така и от общностното право;
Е.
като има предвид, че наскоро проучване на Евробарометър показа, че 33 % от потребителите сигнализират за предприятия, които отказват да продават или доставят услуги, тъй като клиентът не живее в тяхната страна;
Ж.
като има предвид, че политиката за потребителите е също толкова важна, колкото и политиката за конкуренцията, с оглед на това, че добре информираните потребители оказват конкурентен натиск върху пазарите;
З.
като има предвид, че настоящите достижения на правото на ЕС в областта на защитата на потребителите са разпокъсани: съобразно разпределението на компетенциите в договорите, ЕС е установил ясни правила само за определени отрасли или услуги, като например дистанционни договори, нелоялни търговски практики, потребителски кредит, пакетни туристически ваканции и временно ползване на собственост;
И.
като има предвид, че са налице доказателства да се предположи, че настоящата разпокъсаност на правната рамка може да действа като възпрепятстване на потребителите от сключване на презгранични сделки, и че тази разпокъсаност би могла да предоставя нежелани възможности за презгранични измамни схеми и за измамници;
Й.
като има предвид, че Зелената книга за преразглеждане на достиженията на правото на Общността в областта на защитата на потребителите не визира задълженията на доставчиците на услуги;
К.
като има предвид, че потребителят и доставчикът на услугата не винаги са в състояние да определят ясно кой правен режим е приложим към всеки един аспект от тяхната дейност, и по-конкретно дали това е правото на приемащата държава или на държавата по произход, или регулаторната уредба на приемащата държава или на държавата по произход;
Л.
като има предвид, че в някои държави-членки потребителите на услуги, предоставяни от частноправни субекти, са по-добре защитени от потребителите на услуги, предоставяни от публичноправни субекти;
М.
като има предвид, че по правило действащото законодателство не разглежда съществените задължения на доставчиците на услуги нито предоставя на потребителя конкретни процесуални средства за защита, противно на приетите мерки, отнасящи се до свободното движение на стоки;
Н.
като има предвид, че липсата на правна структура на общностно равнище, която да позволява на потребителите да предприемат колективни искове на презгранична основа срещу измамници и доставчици на лоши услуги, представлява както празнина в нормативната уредба, така и, което е по-важно, пречка пред това потребителите да получат ефективни по отношение на разходите средства за правна защита и обезщетение отвъд граница;
О.
като има предвид, че в някои държави-членки няма компетентен орган, който да съдейства за извънсъдебното уреждане на спорове, а съществуващи структури на общностно равнище, а именно ECC-Net (European Consumer Centres Network) и FIN-NET (Cross-Border Out-of-Court Complaints Network for Financial Services in the European Economic Area), са както недостатъчно добре познати, така и с недостатъчни ресурси;
Вътрешен пазар на услуги
1.
Поощрява разработването на мерки, допълващи вътрешния пазар в сферата на услугите;
2.
Изразява убеденост, че една по-еднообразна система от задължения на доставчиците на услуги е необходима, за да улесни в по-голяма степен развитието на безпроблемен вътрешен пазар на услуги, тъй като пазарът на услугите все повече се превръща в презграничен;
3.
Наясно е, че Директивата за услугите, която предстои да бъде транспонирана в националното законодателство на държавите-членки до 28 декември 2009 г., следва да окаже значително въздействие върху презграничното предоставяне на услуги, но отбелязва, че директивата не е насочена към съществените задължения на доставчиците на услуги;
4.
Изразява увереност, че изясняването на правната система от задължения на доставчиците на услуги в ЕС ще доведе до засилване на конкуренцията и разширяване на избора на потребителите, и като същевременно обаче не следва да създава неоснователни пречки пред свободното движение на услугите на вътрешния пазар;
5.
Изразява убеденост, че различните законови, подзаконови и административни практики в държавите-членки пораждат несигурност и липса на прозрачност както за доставчиците на услуги, така и за потребителите, и препятства най-ефективното използване на общите ресурси на ЕС, но също така предоставя възможност за конкуренция за по-висока степен на защита на потребителите;
6.
Изразява своето съжаление относно това, че настоящото смесване на законодателни инструменти, между стълкновителни норми и инструменти, засягащи вътрешния пазар, както и невъзможността ясно да се определи тяхното взаимодействие, означават, че нито потребителят, нито доставчикът на услугата могат винаги да знаят точно кой правен режим е приложим към всеки един аспект на тяхната дейност, тоест дали е приложимо правото на държавата по произход, или това на приемащата държавата, както и дали е приложим регулаторният режим на държавата по произход или този на приемащата държавата;
7.
Изразява убеденост, че, когато потребителите изпитват несигурност по отношение на безопасността и качеството на услуга, те имат склонност да издигат психологически бариери по отношение на чуждестранните доставчици, което ги възпира да се възползват от презгранични услуги, а когато даден потребител има отрицателен опит, това често се отразява незаслужено върху мнението му за всички чуждестранни доставчици на услуги;
8.
Изтъква, че що се отнася до предоставянето на услуга, потребителите не са така добре защитени от достиженията на правото на Общността, както потребителите, които закупуват стоки;
9.
Въпреки това изразява своите резерви, в очакване на цялостното привеждане в изпълнение на Директивата за услугите, що се отнася до важните нови хоризонтални инструменти за доизграждането на вътрешния пазар на услугите;
10.
Съзнава, че услугите често са със сложен състав, който включва личностно взаимодействие и избор;
11.
Изразява увереност, че не само потребителите, но също така и малките и средни предприятия (МСП) в частност, както като купувачи и продавачи на презгранични услуги, биха могли да се възползват от допълнителна правна сигурност, яснота и намаление на разходите;
12.
Припомня, че както се посочва в Общото споразумение за търговията и услугите, презграничните услуги се предоставят по множество различни начини (например посредством продажби, извършвани през интернет, пътуване до друга държава заради услугата или чрез посещение от страна на доставчика на услугата в родната държава на потребителя), което следва да се вземе под внимание;
13.
Отбелязва наличието на няколко предстоящи законодателни инициативи, насочени към подсигуряване на правна сигурност по отношение на правата и, особено, на задълженията на доставчиците на презгранични услуги, а именно предложението за регламент относно приложимото право към договорните задължения ("Рим I") ( COM(2005)0650 ), Регламент (ЕО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно приложимото право към извъндоговорни задължения ("Рим II") ОВ L 199, 31.7.2007 г., стр. 40.
и Зелената книга за преразглеждане на достиженията на правото на Общността в областта на защитата на потребителите;
14.
Посочва, че член 5 от предложението Рим І е от съществено значение, за да се определи дали се прилага законодателството за защитата на потребителите на държавата по произход (на доставчика на услугата), или на клиента (потребителя на услугата); подчертава, че е важно да се изчака резултатът от тази законодателна процедура;
15.
Изразява убеждението, че създаването на вътрешен пазар за услуги, чиято законова рамка се основава на основните свободи на установяване и на предоставяне на услуги, формулирани в Договора и дефинирани в Директивата относно услугите, зависи от съответните мерки, които следва да бъдат ясни от гледна точка на правото, както и от гледна точка на практиката.
Публични и частни доставчици на услуги
16.
Призовава Комисията да има предвид, че що се отнася до задълженията на доставчици на услуги, не трябва да се прави разлика между публични и частни доставчици на услуги, а всички те следва да попадат в приложното поле на директивите относно защитата на потребителите;
17.
Признава, че въпреки че съществуващото в ЕС законодателство, като например Директивата за услугите и Директивата за нелоялните търговски практики Директива 2005/29/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар (Директива за нелоялни търговски практики) (OВ L 149, 11.6.2005 г., стр. 22).
, не съдържа никакви специфични разпоредби, насочени към регулиране на презграничната отговорност на доставчиците на услуги, то може да има косвено въздействие върху националното законодателството в тази област;
18.
Призовава Комисията строго да следи за транспонирането и привеждането в изпълнение на съществуващото и бъдещото хоризонтално и секторно законодателство относно отговорността на доставчиците на презгранични услуги;
19.
Призовава Комисията да проучи мерки, като например въвеждането на стандарти на равнище ЕС, за насърчаване на сигурността на услугите и за гарантиране на правата на потребителите, в областта на презграничните услуги, предоставяни от държавите-членки;
20.
Призовава Комисията да продължи да развива, да осигурява ресурси и да насърчава работата на ECC-Net и FIN-NET, и в случай, че алтернативни системи за разрешаване на спорове продължат да не са достъпни в ключови отрасли на услугите в държавите-членки, да обмисли най-малкото препоръка в тази връзка;
21.
Призовава Комисията да продължава активно да обмисля въвеждането на общностен правен инструмент, който да улеснява колективните действия на потребители на трансгранично равнище с цел да облекчи достъпа до правни средства за защита;
22.
Признава, че режими за отговорност на доставчиците на услуги съществуват, макар и в различна степен, във всички държави-членки, но изразява увереност, че в интерес на яснотата и за да се създаде потребителско доверие е нужно сближаване, особено в ключови презгранични отрасли; изразява също така убеждение, че е налице необходимост от засилено сътрудничество между националните регулаторни органи и, когато е подходящо, професионални организации
;
Искане за предложение за хоризонтален инструмент относно задълженията на доставчиците на услуги
23.
Призовава Комисията, като продължава работата си на отраслова основа в ключови области, да представи в срок от 12 месеца работна програма за подходяща оценка на въздействието на действащото и бъдещото законодателство на вътрешния пазар относно задълженията на доставчиците на презгранични услуги и относно необходимостта от евентуален широк хоризонтален инструмент за хармонизиране на правилата относно предоставянето на презгранични услуги, така че да се осигури високо равнище на защита на потребителите;
24.
Счита, че такава оценка следва да разглежда и евентуален широк инструмент, който да включва най-малкото общи правила, изискващи съответна информация относно ценообразуването, договорните условия и средствата за защита в случай на дефектни или ненавременно предоставени услуги
;
25.
Призовава Комисията да определи ясно взаимодействието между инструментите на международното частно право и инструментите на вътрешния пазар, за да определи по недвусмислен начин кога се прилага законодателството или регулацията на държавата по произход или приемащата държава и за да отстрани доколкото е възможно празнотите в режима на отговорност, приложим по отношение на доставчиците на услуги;
26.
Счита, че Комисията следва да взема предвид въздействието на всяка инициатива върху МСП
;
27.
Призовава онези генерални дирекции на Комисията, които се занимават със законодателството за сектора на услугите, да участват в продължаващата работа върху общата референтна рамка, с оглед включване на раздели относно договорите за услуги, особено в областите, където вече се наблюдава или е вероятно да се прояви презгранична дейност, като например отраслите на финансовите и здравните услуги;
28.
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията.
