Отговор, даден от г-н Макрийви от името на Комисията
(6 октомври 2008 г.)
Уважаемият член се позовава на предишен въпрос с искане за устен отговор H-0492/08 http://www.europarl.europa.eu/QP-WEB . Уважаемият член съобщава, че неговият въпрос се отнася до Решение 848/2007 на Министерския съвет на Република България относно възлагането на обществена поръчка и последвалата съдебна процедура, в контекста на която компетентните български власти са отказали да направят разследване по случая, което поставя въпроси във връзка с правилното функциониране на съдебната система.
Въз основа на фактите, посочени в запитването на Уважаемия член, както и във връзка с посоченото по-горе решение, изглежда, че въпросната процедура за възлагане на обществена поръчка вече е била в ход през 2006 г., т.е. преди присъединяването на България към Европейския съюз. От представената информация става ясно, че процедурата само временно е спряна през декември 2006 г. и нищо не показва, че тя е официално прекратена или завършена. Поръчката е възложена по-късно — на 6 декември 2007 г. Тъй като процедурата вече е била в ход преди присъединяването на България към Европейския съюз, rationae temporis директивите на ЕО за обществените поръчки не са приложими.
Съответно службите на Комисията нямат възможност да започват разследване относно възлагането на тази поръчка.
Що се отнася до корупцията и съдебната система, Комисията е напълно наясно с необходимостта България да продължи процеса на реформа. Съгласно механизма за сътрудничество и проверка на напредъка, приет на 13 декември 2006 г., България се ангажира с постигането на съответствие с индикативни показатели в областта на реформата на съдебната система и борбата с корупцията и организираната престъпност.
На 23 юли 2008 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно напредъка на България по тези индикативни показатели. Докладът отбелязва напредъка на България в утвърждаването на институции и процедури, необходими за борбата с корупцията, но отбелязва, че все още липсват конкретни резултати, показващи, че системата работи ефективно.
Българските власти са активната страна, която трябва да покаже, че съдебната система работи и че разследванията за корупция водят до арести, съдебно преследване и, в зависимост от решението на съда, до присъди с възпиращ ефект. За съжаление Европейският съюз и Комисията нямат компетенции да се намесват в отделни случаи, за които отговарят държавите-членки във връзка с текущото управление на полицията и/или правораздавателните институции, и по този начин не могат да заместват нито прокуратурата, нито съдилищата и да посочват името на отделни лица, срещу които следва да бъдат повдигнати обвинения в корупция, както предлага Уважаемият член. Тяхната роля е да проверяват институционалната уредба, процедурите и ефикасността на системата като цяло и при необходимост да прилагат съответните санкции.
Комисията е информирана за проблемите с обществените поръчки по проекти на ФАР в България. След установяването на нередности при мисията за проверка от страна на Комисията, последваща нейно решение от 29 юни 2007 г. за премахване на предварителния контрол на четири български изпълнителни агенции, плащанията по проекти на ФАР бяха спрени временно от 28 февруари 2008 г. Временното спиране на плащанията засяга проекти, управлявани от Централното звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД) и от изпълнителната агенция към министерството на регионалното развитие и благоустройството. В контекста на временно спрените плащания Комисията изиска от българските власти да приложат поредица от корективни действия, за да подсигурят ефективни мерки спрямо нередностите и измамите в тръжните процедури и процедурите по възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, съфинансирани по програма ФАР, както и да подсигурят доброто използване на средствата от бюджета на Общността. В резултат на намесата на Комисията българските власти предприеха някои корективни действия, като наред с други неща създадоха поста заместник министър-председател за координацията и контрола на средствата от ЕС и извършиха промени в ръководствата на засегнатите агенции.
Въпреки активния обмен на информация, мерките, взети от българските власти, бяха недостатъчни, за да разрешат основните проблеми, будещи безпокойство, като например контрола над тръжните процедури и процедурите по възлагане на обществени поръчки, управлението на конфликти на интереси и административния капацитет. Ето защо на 23 юли 2008 г. Комисията отне акредитациите на две агенции, като за тяхното възстановяване е необходимо да бъдат изпълнени редица условия.
