7.1.2009
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено вследствие на декларации на Съвета и на Комисията
съгласно член 103, параграф 2 от правилника
от Daniel Cohn-Bendit, Gisela Kallenbach, Angelika Beer, Raül Romeva i Rueda, Cem Özdemir, Sepp Kusstatscher, Joost Lagendijk
от името на групата Verts/ALE
относно обявяване на 11 юли за възпоменателен ден на жертвите на геноцида в Сребреница от 11 юли 1995 г.
Резолюция на Европейския парламент относно обявяване на 11 юли за възпоменателен ден на жертвите на геноцида в Сребреница от 11 юли 1995 г.
Европейският парламент ,
–
като взе предвид резолюцията си от 7 юли 2005 г. на тема „Балканите: 10 години след Сребреница“,
–
като взе предвид Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейския съюз и Босна и Херцеговина, подписано на 16 юни 2008 г. и перспективата за членство в ЕС, предложена на всички страни от Западните Балкани на срещата на високо равнище на ЕС в Солун през 2003 г.,
–
като взе предвид член 103, параграф 2 от своя правилник,
А.
като има предвид, че през юли 1995 г. босненският град Сребреница, който в този момент беше изолиран анклав, обявен с резолюция на Съвета за сигурност на Обединените нации от 16 април 1993 г. за защитена зона, беше превзет от сръбската военна полиция под командата на генерал Ратко Младич и под ръководството на тогавашния президент на Република Сръбска, Радован Караджич,
Б.
като има предвид, че на 13, 14, 15, 16, 17 и 18 юли повече от 8000 мъже бяха избити зверски и близо 25 000 жени, деца и възрастни хора бяха изселени насилствено,
В.
като има предвид, че тази трагедия, обявена от Международния трибунал за бивша Югославия (МНТБЮ) за акт на геноцид, се разигра в града, обявен от ООН за „сигурно убежище“ и по тази причина представлява символ на безсилието на международната общественост да се намеси в конфликта и да защити цивилното население,
Г.
като има предвид многобройните нарушения на Женевската конвенция, извършени от босненските сръбски сили срещу цивилното население на Сребреница, включително депортирането на хиляди жени, деца и възрастни хора и масовите изнасилвания на жени,
Д.
като има предвид, че въпреки изключителните усилия, положени до днес за откриване и ексхумация на останките от масовите и индивидуални гробове и за разпознаване на труповете на жертвите, проведените разследвания до ден днешен не позволяват да се направи пълно реконструиране на събитията в и около Сребреница,
Е.
като има предвид, че не може да съществува действителен мир без правосъдие и като има предвид, че пълното и неограничено сътрудничество с МТБЮ остава основно изискване за по-нататъшното продължаване на процеса на интеграция в ЕС на страните от Западните Балкани,
Ж.
като има предвид, че генерал Радислав Кръстич от босненската сръбска армия е първият обвиняем, обявен за виновен от МНТБЮ в подпомагане и подстрекаване към геноцид в Сребреница, но най-видният обвиняем – Ратко Младич – все още е на свобода, дванадесет години след трагичните събития,
З.
като има предвид, че недостатъците на механизмите за вземане на решения в ЕС и липсата на действително обща външна политика и политика за сигурност изиграха също отрицателна роля в хода на събитията,
И.
като има предвид, че липсата на ефективна и адекватна реакция на международните организации се оказаха фатални за жителите на Сребреница и показват спешната необходимост от по-добра подготовка и координация на международните действия за запазване и поддържане на мира и по-специално необходимостта от обмен на сведения и информация, чиято липса беше явно основната причина за пълния провал на холандския контингент за защита на анклава,
Й.
като има предвид, че е необходимо в цяла Европа да се създаде осведоменост относно тези трагични събития и на Западните Балкани да се постигне публично признаване на отговорността с цел възстановяване на взаимното доверие и възобновяване на трайния диалог между държавите от района,
1.
застъпва мнението, че клането, извършено в Сребреница през 1995 г., остава вечна открита рана в историята на Европа и следва да се припомня както подобава, за да се предотврати неговото повторение;
2.
възпоменава и почита жертвите на извършените зверства; изразява съболезнованията и солидарността си със семействата на жертвите, от които голяма част живеят без да имат окончателна яснота относно съдбата на техните бащи, синове, съпрузи или братя; признава, че неспирното страдание се засилва още повече от неуспешните опити за подвеждане под наказателна отговорност на виновните;
3.
призовава Съвета и Комисията да отбележат по подобаващ начин годишнината на геноцида в Сребреница-Поточари, като подкрепят признаването от страна на Европейския парламент в целия ЕС и във всички страни на Западните Балкани на 11 юли за възпоменателен ден на геноцида в Сребреница;
4.
изразява пълната си подкрепа за значимата и трудна дейност на МНТБЮ и подчертава, че предаването на правосъдието на отговорниците за зверствата в и около Сребреница е важна стъпка към мир и стабилност в региона и подчертава още веднъж, че пълното сътрудничество с МНТБЮ е предпоставка за това, всички държави в района да се радват на по-тесни връзки с ЕС, както и за поставяне на начало на процеса на присъединяване;
5.
подчертава значението на осигуряването на мир и стабилност в страните от Западните Балкани, както и необходимостта от започване на действителен помирителен процес, представляващ част от процеса на европейска интеграция; настоятелно призовава всички държави да предприемат по-нататъшни усилия за преодоляване на трудното и мъчително минало;
6.
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата на държавите-членки, правителството и парламента на Босна и Херцеговина и нейните автономни общности и на правителствата и парламентите на страните от Западните Балкани.
