ОКОНЧАТЕЛЕН
A6-0441/2006
1.12.2006
ДОКЛАД
за външното измерение на борбата срещу международния тероризъм
(2006/2032(INI))
Комисия по външни работи
Докладчик: Luis Yáñez-Barnuevo García
PE 376.543v02-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
EXPOSICIÓN DE MOTIVOS.................................................................................................19
OPINIÓN MINORITARIA......................................................................................................23
AVIS DE LA COMMISSION DU DEVELOPPEMENT..........................................................24
OPINIÓN de la commission des libertés civiles, de la justice et des affaires intérieures 29
PROCEDIMIENTO..................................................................................................................35
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно външното измерение на борбата срещу международния тероризъм
( 2006/2032(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид Договора за създаване на конституция за Европа,
– като взе предвид членове 6 и 7 и Дял V от Договора за ЕС,
– като взе предвид Всеобщата декларация за правата на човека от 10 декември 1948 г.,
– като взе предвид Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г.,
– като взе предвид Европейската конвенция на Съвета на Европа за борба с международния тероризъм, подписана в Страсбург на 27 февруари 1977 г.,
– като взе предвид действащите тринадесет инструмента на ООН и приетите през 2005 г четири инструмента, които все още не са в сила, относно предотвратяването и изкореняването на международния тероризъм, Резолюции 1368, 1373 (от 2001 г.) и 1267 (от 1999 г.) на Съвета за сигурност, както и Резолюцията на Генералната асамблея за Всеобхватната антитерористична стратегия на ООН и приложения План за действие от 8 септември 2006 г.,
– като взе предвид заключенията относно тероризма на Световната среща на високо равнище на ООН през 2005 г.,
– като взе предвид доклада по инициативата „Алианс на цивилизациите”, представен на генералния секретар на ООН на 13 ноември 2006 г.,
– като взе предвид Европейската стратегия за сигурност, под надслов „Сигурна Европа в един по-добър свят”, приета от Европейския съвет на 12 декември 2003 г., и Стратегията на ЕС против разпространението на оръжия за масово унищожение от същата дата,
– като взе предвид доклада „Доктрина за човешка сигурност – Доклад от Барселона на групата за проучвания относно европейските възможности в областта на сигурността“, представен на Върховния представител на ЕС за общата външна политика и политика на сигурност на 15 септември 2004 г.,
– като взе предвид заключенията на Европейския съвет в Брюксел от 25 и 26 март 2004 г. и по-специално декларацията на Европейския съвет от 25 март 2004 г. относно борбата срещу тероризма, която съдържа клауза за солидарност,
– като взе предвид преразгледания План за действие/План за работа, приет от Европейския съвет на неговото заседание от 17 и 18 юни 2004 г.,
– като взе предвид Стратегията на Европейския съюз за борба срещу тероризма, приета от Европейския съвет на неговата среща на 14 и 15 декември 2005 г., както и Стратегията на Европейския съюз за борба срещу радикализирането и вербуването за терористични цели, приета от Европейския съвет на същата дата,
– като взе предвид заключенията от Международната среща на върха по въпросите на демокрацията, тероризма и сигурността, състояла се в Мадрид от 8 до 11 март 2005 г.,
– като взе предвид доклада на Генералния секретар на ООН от 27 април 2006 г., озаглавен „Обединени срещу тероризма: препоръки за всеобхватна антитерористична стратегия” (A/60/825),
– като взе предвид доклада на Работната групата на високо равнище на ООН по проблемите на заплахите, предизвикателствата и промяната, както и доклада на Генералния секретар на ООН, предназначен за срещата на високо равнище през 2005 г. и озаглавен „При по-голяма свобода: към развитие, сигурност и човешки права за всички",
– като взе предвид Евро-средиземноморския кодекс на поведение за борба срещу тероризма, приет от Евро-средиземноморската среща на високо равнище, състояла се на 27 и 28 ноември в Барселона,
– като взе предвид декларациите на ЕС и САЩ относно борбата срещу тероризма и засилването на взаимното сътрудничество с оглед неразпространението на оръжия и борбата срещу тероризма от 26 юни 2004 г. и 20 юни 2005 г., и като отбелязва с голямо безпокойство наличието на секретна програма на ЦРУ за задържане на лица, чието съществуване бе потвърдено от президента на САЩ на 6 септември 2006 г.,
– като взе предвид доклада на Работната групата на високо равнище на ООН по проблемите на заплахите, предизвикателствата и промяната, озаглавен „По-сигурен свят: нашата обща отговорност“ от 2 декември 2004
А/59/565. г.,
– като взе предвид Пътната карта на Европейския съюз и Русия за Общо пространство на външна сигурност, подписана на 10 май 2005 г. по време на XV-та среща на високо равнище ЕС-Русия,
– като взе предвид Общата декларация на Европейския съюз и на Асоциацията на страните от Югоизточна Азия (АСЕАН) относно тероризма, подписана на 27 януари 2003 г. по повод на XIV-та среща ЕС-АСЕАН на ниво министри,
– като взе предвид Общата декларация на ЕС и Организацията за африканско единство (ОАЕ) относно тероризма, подписана през 2001 г.,
– като взе предвид Римския статут на Международния наказателен съд, приет на 17 юни 1998 г. от Дипломатическата конференция на пълномощните представители на ООН,
– като взе предвид Съобщението на Комисията, озаглавено „Предотвратяване и борба срещу финансирането на тероризма чрез подобрена координация на национално равнище и по-голяма прозрачност в нестопанския сектор”, както и включената в него Препоръка към държавите-членки (MEMO/05/460 от 1 декември 2005 г.),
– като взе предвид своята препоръка от 7 юни 2005 г. към Европейския съвет и Съвета на ЕС за антитерористично действие
ОВ С 124, 25.5.2006 г., стр. 241. ,
– като взе предвид член 45 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на Комисията по външни работи и становищата на Комисията по развитие и Комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи ( A6‑0441/2007 ),
A. като има предвид, че в настоящия момент международният тероризъм (в това число и неговата идеология) се явява една от най-големите заплахи за сигурността, мира, стабилността и демократичните ценности на международната общност и съставлява по-специално пряка заплаха за европейските граждани, държавите-членки на ЕС, демокрацията и правовата държава, които са основополагащи за Европейския съюз ценности,
Б. като има предвид разнородния характер на тероризма, на организациите, които се занимават с него, както и на държавите и елементите с недържавен характер, които го спонсорират, финансират и използват за свои цели, като има предвид също така оформящия се и непредсказуем характер на едно явление, което предполага очевидно опортюнистични цели (по-специално, при тероризма, извършван от радикални групировки, претендиращи, че защитават исляма), и необходимостта от това Европейският съюз да води изпреварваща, а не само ответна политика по отношение на борбата срещу това явление,
В. като има предвид, че Европа се превърна от платформа за логистична подкрепа в основен прицел на планираните нападения,
Г. като има предвид, че според Европейската стратегия за сигурност, борбата срещу тероризма се явява приоритет за Европейския съюз и ключов елемент в действието извън неговите граници,
Д. като има предвид, че стремежът към постигането на сигурност извън границите на ЕС следва да се ръководи от принципите на Доктрината за човешка сигурност, така както те са установени в Доклада от Барселона на Групата за проучвания относно възможностите на Европа в областта на сигурността, и по-специално първенството на правата на човека; безусловните изисквания на многостранните отношения; задълбочения подход, основан на познаването на местния контекст, регионалната перспектива и установяването на ясна и законна политическа власт,
Е. като има предвид, че Европейският съюз разполага със собствена стратегия за борба срещу тероризма, която следва да се включи в многостранна стратегия и да се основава на безусловното спазване на правата на човека и на принципите на правовата държава; като има предвид, че тероризмът е насочен пряко и срещу двата принципа, и че всяко действие извън тази рамка съставлява поражение за демокрацията,
Ж. като има предвид, че терористичните действия са престъпни и необосновани, винаги и при всички обстоятелства, независимо от това в кой момент и от кого са извършени, и че в никакъв случай не могат да бъдат използвани за постигането на политически цели,
3. като има предвид, че жертвите на тероризма се явяват морална отправна точка за нашите общества и за демокрацията, и че обществените власти би следвало да се вслушват в техния глас и да гарантират, че те се вземат предвид при намирането на решения с оглед борбата срещу лицата, направили ги неволни участници,
И. като има предвид, че терористичните групировки, за целите на своите стратегии за завербуване и инфилтриране, използват в свой интерес крайната бедност, неспособността да се гарантира спазването на принципите на правата на човека и правовата държава, колективната безпомощност, липсата на достъп до обучение и социалното изключване,
Й. като се има предвид, че обществата, които са белязани от висока степен на политическа, социална, икономическа, етническа, религиозна и друга дискриминация и които не се придържат към принципите на демокрацията и правата на човека, предоставят идеална среда за развитие на тероризма,
К. като има предвид, че с оглед на ефикасната борба срещу тероризма се изисква щателно познаване на дадената терористична групировка, на нейната идеология, както и на социалния, политически, икономически и религиозен контекст, в който тя е възникнала и от който се вдъхновяват нейните активни членове и поддръжници,
Л. като има предвид , че следва да се предприемат специфични мерки за противопоставяне на всяка терористична организация с оглед на това, че всяка една от тях има собствени цели, организация и начин на действие, и като има предвид, че по-специално следва да се приемат специфични мерки срещу организацията Ал Каида,
М. като има предвид, че заплахата от тероризъм не се ограничава до определени географски зони и терористичните организации присъстват както отвъд, така и вътре в границите ни, като достатъчно добре доказаха способността си да извършват нападения и актове на насилие на който и да е било континент и едновременно срещу няколко държави,
Н. като има предвид, че както държавите-членки, взети по отделно, така и самият Европейският съюз и неговите институции вече са или могат да се превърнат в преки мишени на международния тероризъм,
О. като има предвид, че досегашният печален опит показва, че нито една държава-членка не може самостоятелно да се противопостави с успех на явлението „тероризъм” и че следователно е от съществено значение наличието, от една страна, на обща политика на Съюза за борба с тероризма и използването на всички инструменти и средства на разположение на правовата държава и на самия Съюз, а от друга – на ефикасно международно сътрудничество под демократичен надзор с оглед борбата срещу тероризма,
П. като има предвид, че с оглед на ефикасната борба срещу тероризма е необходимо да се засили трансатлантическото сътрудничество и координация, както и пълното прилагане на Декларацията на ЕС и САЩ относно борбата срещу тероризма от 2004 г., на Общата декларация на ЕС и САЩ относно засилването на взаимното сътрудничество с оглед неразпространението на оръжия и противопоставянето на тероризма от 20 юни 2005 г., както и на Декларацията на ЕС и САЩ, в нейната цялост, приета на срещата на високо равнище, състояла се на 21 юни във Виена,
Р. като има предвид, че борбата срещу международния тероризъм изисква тясно обвързване на вътрешните и външни аспекти на сигурността, и че с оглед на това ЕС трябва да осигури цялостен, последователен и обхващаш всички стълбове подход,
С. като осъзнава, че глобалното измерение на тероризма изисква и глобален отговор, който да взема предвид всички аспекти на явлението, включително тези, свързани със сигурността, както и политическите, икономическите, социални и културни аспекти,
Т. като има предвид, че Европейският съюз се основава на съвкупност от ценности, които се съдържат например в критериите от Копенхаген, и че тези ценности следва да се утвърждават в целия свят като единствено средство за предотвратяване на тероризма в дългосрочен план,
У. като осъзнава, че вътрешните и външните измерения на борбата срещу тероризма са неразривно обвързани,
Ф. като има предвид, че мерките по предотвратяване, а следователно и необходимостта от отделянето на специално внимание на докладите на разузнавателните служби са ключови елементи от борбата срещу тероризма, както това бе доказано във връзка с някои от извършените нападения,
Х. като има предвид, че с оглед на ефикасността на действията на Съюза в борбата срещу тероризма тясното сътрудничество и засиленият обмен на информация между институциите на Съюза, държавите-членки и разузнавателните им служби, както и между специализираните агенции на Съюза (като Европол и Eвроюст ) са от съществено значение,
Ц. като има предвид, че ролята на координатора на антитерористичната дейност на ЕС е особена важна, и че той следва да разполага с повече средства и правомощия,
Ч. като има предвид, че Съюзът следва да развива по-скоро изпреварваща събитията, отколкото ответна политика на предотвратяване, защита и преследване с оглед на ефикасната борба срещу тероризма,
Ш. като има предвид, че с оглед на нейната ефикасност, борбата срещу международния тероризъм и неговата идеология трябва да се ръководи от истинска убеденост и решителност в рамките на Съюза и неговите държави-членки, както и да се ползва с подкрепата на едно добре информирано и осъзнаващо залозите общество,
Щ. като има предвид, че държавите-членки не трябва да отлагат изпълнението на всички поети задължения във връзка с борбата срещу тероризма и да отделят специално внимание на сътрудничеството в областта на борбата срещу тероризма, както в рамките на Съюза, така и в международен мащаб,
Ъ. като изразява убедеността си, че възприемането на дадена култура, цивилизация или религия като превъплъщение на злото в името на борбата срещу тероризма е погрешно и може да доведе до обратни последици,
Ь. като има предвид, че самите мюсюлмани са сред жертвите на ислямския тероризъм, който от своя страна е резултат от съществуващите конфликти в мюсюлманския свят, както и от борбата за власт и природни ресурси, в това число и за нефт,
Основни принципи на външното измерение на борбата срещу международния тероризъм
1. Подкрепя необходимостта от установяването на стратегически цели за глобално противопоставяне на тероризма, съблюдаване на правата на човека с цел постигането на повече сигурност в Европейския съюз и осигуряването на възможността за европейските граждани да живеят в истинско пространство на свобода, сигурност и правосъдие; споделя виждането на Съвета, че независимо от всички други форми на тероризъм, най-сериозна заплаха за Европа в момента представляват белязаните с насилие радикални групировки, претендиращи, че защитават исляма, като например мрежата Ал Каида и други свързани с нея или вдъхновени от нейната идеология групировки;
2. Подчертава необходимостта за Европейския съюз, неговите държави-членки и партньори от глобална стратегия за противодействие на тероризма, която да се основава на главните принципи, които ръководят ООН в неговите действия, на градивен и сериозен диалог между хората и нациите, културите, религиите и цивилизациите, който отчита различните схващания и тревоги, както и на съблюдаване на международното право;
3. Изразява съжалението относно неуспеха на Световната среща на високо равнище на ООН през 2005 г. да постигне споразумение относно съставянето на изчерпателно определение на тероризма и подчертава нуждата да се достигне до общоприето определение на понятието „международен туризъм”; ето защо призовава Съвета да приеме обща позиция, установяваща определение на тероризма въз основа на Рамково решение 2002/475/JHA на Съвета от 13 юни 2002 г.
ОВ С 164, 28.6.2001 г., стр. 3. , като се вземе предвид определението, предложено Генералния секретар на ООН Кофи Анан;
4. Подчертава острата нужда от пълно и надлежно изпълнение на всички политически мерки, приети на най-високо политическо ниво в рамките на Стратегията на Европейския съюз за борба срещу тероризма, Плана за действие и Стратегията за борба с радикализирането и вербуването за терористични цели, с оглед на това амбициозните механизми и решения, залегнали в тези документи, да се превърнат на практика възможно най-скоро в специфични и ефективни мерки за борба с тероризма;
5. Приветства неотдавнашното приемане от Генералната асамблея на ООН на Всеобхватна антитерористична стратегия и приложения План за действие; набляга на необходимостта от борба с тероризма във всички негови форми и прояви с всички възможни средства в съответствие с Хартата на ООН, така както това е залегнало в Резолюция 1624(2005) на Съвета за сигурност; изразява тревога във връзка със забавянето на приемането на Всеобхватната конвенция за борба срещу международния тероризъм; поощрява институциите на Европейския съюз и на различните държави-членки да продължат да работят неуморно за постигането на международен консенсус, позволяващ, от една страна, приемането на всеобхватната конвенция, а от друга – ефективно изпълнение на установените мерки във въпросната стратегия и план за действие;
6. Изразява съжаление относно факта, че въпреки доказателствата за наличието на терористична заплаха, някои държави-членки все още не са подписали и/или ратифицирали някои от 16-те всеобщи инструмента на ООН за борба с тероризма; отбелязва, че до този момент само две страни са ратифицирали 13 конвенции, а 78 други са ратифицирали или са се присъединили към 12 от тях; счита, при все това, че е особено тревожен факта, че други 33 страни са ратифицирали или са се присъединили към 6 или по-малко от 6 от тези международни конвенции;
7. Призовава държавите-членки от Европейския съюз и техните партньори, които все още не са направили това, да приемат незабавно необходимото национално законодателство за ефективно изпълнение на въпросните конвенции и да уведомят своевременно за това съответните органи на ООН;
8. Препоръчва Европейският съюз в неговите външни действия да използва съответните средства, за да поощри други държави да се присъединят към всеобщите инструменти срещу тероризма и да въведат, при необходимост, нужното национално законодателство с оглед изпълнението на разпоредбите на въпросните конвенции и протоколи, като се възползват от техническия опит в това отношение на ООН;
9. Подчертава, че външните действия на Европейския съюз в борбата срещу тероризма следва да бъдат насочени на първо място към предотвратяване, за да се попречи на радикални или екстремистки групировки, както и на държави, да прибягват до тероризма или да го подкрепят като средство за постигане на своите цели; настоятелно призовава държавите-членки да се сдобият с по-големи институционални възможности за борба с тероризма; счита, че набелязаните цели по отношение на предотвратяването в Стратегията на Европейския съюз за борба срещу тероризма съответстват напълно на тази идея,
10. Призовава страните, с които ЕС е започнал преговори за присъединяване или които са изразили своето желание да се присъединят към ЕС, да предприемат незабавни мерки, за да разформироват националистичните и екстремистки фанатични организации, които пряко се противопоставят на демократичните принципи на Съюза и раздухват враждебност и расова омраза;
11. Отново посочва необходимостта от постоянно отправяне на посланието, че нито един представител на държавата или извън нея не може да приема или оправдава тероризма, при каквито и да било обстоятелства и в която и да е култура, каквито и съображения от политически, философски, идеологически, расов, етнически, религиозен или друг характер да се изтъкват, както и от отстраняване на всички фактори, които биха могли да се използват от терористите, като дехуманизация на жертвите, избухване и продължаване на конфликти, белязани с насилие, недобро управление, липса на граждански права и нарушаване на правата на човека, религиозна и етническа дискриминация, политическа изолация и социално-икономическа маргинализация;
12. Счита, че е от съществено значение външните действия на Европейския съюз в областта на борбата с международния тероризъм, в рамките на зачитане на съдебната практика на Съда на Европейските общности и Европейския съд по правата на човека в съответната област, да бъдат насочени към предотвратяване на достъпа на терористите до средствата за изпълнение на техните нападения, например като ги лишава от възможността да пътуват, да получават достъп до средствата за комуникация и за проповядване на своите идеи, да използват интернет за свои цели, да получават финансова подкрепа, да участват в пране на пари, да получават достъп до оръжия, независимо от това дали те са конвенционални, ядрени, биологически, химически или радиологични, и лесно да изпълняват своите намерения и постигат своите цели;
13. Счита, че защитните мерки, включени в Стратегията на Европейския съюз за борба с тероризма, съответстват на тази цел, но че тяхната ефективност варира значително и че съществуват няколко други възможности във връзка с външните действия на Съюза;
14. Отново изтъква необходимостта от борба срещу нелегалните потоци на капитали и прането на пари в Съюза (чрез прилагане на Директива 2005/60/ЕО от м. декември 2007 г.) и извън него, и от упражняване на ефективен контрол върху различните ислямски благотворителни организации;
15. Отбелязва, че държавите носят отговорността да проявяват бдителност и отправя препоръка инструментите, с които разполага Съюзът за своите външни действия, да бъдат използвани по решителен начин, с цел да се попречи на държавите, които подкрепят терористични групировки и които организират, финансират, насърчават или подкрепят терористични дейности по какъвто и да е друг начин, да продължават да правят това, при необходимост чрез налагане на санкции или чрез принудителни мерки;
16. Подкрепя безрезервно развитието на способността на държавите за предотвратяване на тероризма чрез поощряване на принципа на правовата държава, зачитане на правата на човека и установяване на ефективни наказателно-правни системи, както и чрез насърчаване на висококачествено образование, религиозна и културна толерантност; за тази цел приканва всички държави от международната общност да гарантират, че подстрекаването към извършване на терористично действие е забранено от закона, и да предотвратяват подобно поведение съгласно призива на Всеобхватната антитерористична стратегия на ООН (60/288), която бе приета от Генералната асамблея на ООН на 20 септември 2006 г.;
17. Счита, че развитието на способност за предотвратяване изисква държавите да се противопоставят пряко на финансирането от терористични организации чрез практически средства, да се стремят да гарантират безопасността на транспорта (както предвижда Европейската програма за защита на критичната инфраструктура), да се възползват от възможностите, предоставени от интернет за борба с тероризма, да подобряват защитата на потенциалните терористични мишени и способността си да реагират при нападения, както и да подобряват своята способност за предотвратяване на придобиването от терористи на конвенционални оръжия или ядрени, биологически, химически или радиологични материали;
18. Подчертава необходимостта от продължаване на защитата на правата на човека и основните свободи в рамките на борбата с тероризма чрез наличните международни инструменти, като се взема предвид фактът, че правата на човека са всеобща ценност и неделима част от европейските външни действия, както и фактът, че тяхното нарушаване безсъмнено излага на опасност борбата срещу тероризма и представлява провал на демокрацията; счита, следователно, че единствените ефективни инструменти, използвани в борбата срещу международния тероризъм, са законовите средства, и че всички дейности, които убягват от независимия международен контрол, като извънредни предавания на лица или затвори, които съществуват извън международната правна рамка, следва да бъдат забранени от международното право;
19. Счита, че наличието на достатъчни човешки ресурси и бюджетни средства за борбата с тероризма е от съществено значение, подкрепя различните предложения на Комисията в тази област; предлага при операция в рамките на Европейската политика за сигурност и отбрана (ЕПСО) във връзка с борбата с тероризма общите разходи да бъдат за сметка на бюджета на Европейския съюз; подкрепя създаването на международен фонд за оказване на икономическа помощ на държавите с по-ограничени ресурси, за да могат те успешно да поемат своите отговорности в рамките на борбата с тероризма;
20. Насочва вниманието към факта, че развитието на общ подход към управлението на външните граници на Европейския съюз може да представлява един от елементите на борбата срещу тероризма и затова изразява загриженост във връзка с недостатъчно уеднаквеното качество на техническото оборудване, с което разполагат органите, отговорни за контролиране на границите;
21. Подчертава решаващата роля на гражданското общество, както и на неправителствените организации за насърчаване на разбирателството между отделните култури и религии чрез градивен диалог;
22. Счита, че развитието на диалог между културите и на други мерки за изграждане на доверие в и извън ЕС е от съществено значение, като първото изискване е да се постигне общо тълкуване на идеята за „диалог между културите“ в рамките на ЕС; освен това счита, че е също така важно да се разгледат факторите, допринасящи за радикализирането и вербуването на мюсюлмани в и извън Европа;
Средствата, с които Европейския съюз разполага в областта на външните си действия за борба с тероризма
23. Подчертава многообразието на ответните реакции, с които Европейският съюз разполага в областта на външните действия за борба с тероризма, и необходимостта от това държавите-членки да обединят и използват по последователен начин своите инструменти в областта на политиката, превантивните и ограничителни действия, полицейското и съдебно сътрудничество, разузнаването и съобщенията, както и от това всички други видове ответни реакции, за които ООН призовава и на които дава своята подкрепа, да бъдат включени в многостранна стратегия;
24. Още веднъж отправя предложението си за повишаване на последователността и ефективността на антитерористичната политика на ЕС в отношенията с трети страни, а именно:
а) подобряване на политическия диалог в това отношение, по-специално със страните, с които Европейският съюз и/или неговите държави-членки са сключили или са в процес на преговори за споразумения за асоцииране или сътрудничество;
б) политическа и търговска подкрепа и помощ за развитие за умерени ислямски страни във връзка както с борбата с тероризма, така и със социалните, политически и икономически реформи, осъществявани в тези страни;
в) задълбочаване на диалога и сътрудничеството в областта на борбата срещу тероризма с големите партньори на Съюза (Израел, Япония, Австралия, Канада, Русия и др.) и в частност със Съединените щати, които са на предна линия в борбата срещу тероризма, без да се засяга при каквито и да е обстоятелства нивото на защита на правата на човека;
г) насърчаване на международен консенсус за приемане на Всеобхватната конвенция за борба срещу международния тероризъм и развитието на Антитерористичната стратегия, приета от Генералната асамблея,
д) изискване всички трети страни, с които Съюзът поддържа отношения, да подпишат и ратифицират 16-те всеобщи инструмента на ООН за борба с тероризма, както и факултативния протокол към Конвенцията на ООН против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително третиране или наказание,
е) строго прилагане на антитерористичната клауза, както и прилагане на клаузата за правата на човека, включена в споразуменията с трети страни, без каквито и да е ad hoc изменения, които отнемат от тяхното съдържание;
ж) преустановяване на политически и търговски отношения с държави, които многократно не изпълняват своите задължения спрямо Комитета на ООН срещу тероризма;
з) установяване на междуинституционален Кодекс на поведение в областта на външните отношения на Съюза, предложен от Европейския парламент още през 2002 г.;
и) укрепване на сътрудничеството с международни и регионални организации, изпълняващи ключови роли по отношение на опазване на мира и световната сигурност, преди всичко Организацията на Обединените нации (по-специално Съветът за сигурност и неговият Комитет срещу тероризма, както и Службата на ООН по наркотиците и престъпността), ОССЕ, Съветът на Европа и НАТО;
й) насърчаване и строго прилагане на Резолюция 1540 (2004) на Съвета за сигурност на ООН с цел да се предотврати придобиването от страна на недържавни действащи лица и държави, които не са страна по Договора за неразпространение на ядреното оръжие, на ядрени, химически или биологически оръжия, в съответствие със стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение, за развитие и оказване на подкрепа на нови инициативи за ядрено разоръжаване и възобновяване на Конференцията на ООН по разоръжаването;
к) задълбочаване на сътрудничеството по отношение на обмена на информация и сътрудничеството между службите за сигурност и разузнавателните служби, включително военното разузнаване, и полицейските, съдебни и митнически органи в държавите-членки, включително със Ситуационния център на ЕС (SitCen), Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници (Frontex), Европейската полицейска служба (Европол), Интерпол и Евроюст, както и с различните компетентни органи на европейско ниво, с координатора на антитерористичната дейност на ЕС Gijs De Vries и члена на Комисията Franco Frattini, отговарящ за правосъдието, свободата и сигурността; подобряването на протоколите в областта на сигурността и оперативната съвместимост чрез продължаване на стриктното обособяване на дейностите на разузнавателните и правозащитните органи, както се предвижда в многобройни национални конституции и при условие, че е налице парламентарен и съдебен контрол;
л) организиране на редовни срещи (провеждани най-малко един път годишно), в които да участват съответните министри от държавите-членки, членът на Комисията, отговарящ за правосъдието, свободата и сигурността, координаторът на антитерористичната дейност на ЕС и ръководителите на Европол, Евроюст, SitCen и Frontex, и които да бъдат изцяло посветени на темата за борбата с международния тероризъм;
м) насърчаване на световен консенсус относно необходимостта от премахване на офшорните банкови дейности и други видове непрозрачни данъчни оазиси, използвани от терористи за прикриване на финансови операции;
н) прилагане на Протокола за огнестрелните оръжия и Програмата за действие на ООН в областта на малките оръжия и леките въоръжения;
о) укрепване на военните части за борба с тероризма чрез обучение и други мерки;
п) увеличаване на правомощията на Европол с цел да се гарантира ефективността на ролята, която изпълнява в борбата срещу тероризма;
р) подобряване на сътрудничеството със Съединените щати по отношение на обмена на информация и сътрудничеството между службите за сигурност и разузнавателните служби, както и полицейските, съдебните и митническите органи;
с) подобряване на сътрудничеството между специалните сили на държавите-членки и тези на трети страни;
25. Приветства различните инициативи за поощряване на диалога, толерантността и разбирателството между различните култури, цивилизации и религии; счита, че идеята за създаване на „евро-средиземноморско гражданство“ е пример за конкретна инициатива с широк обхват, която може да спомогне за изразяване на различни възгледи относно общото бъдеще на региона;
26. Подчертава необходимостта от по-задълбочено сътрудничество и координация със Съединените щати в борбата срещу международния тероризъм, като същевременно подчертава необходимостта от защита на принципа на основните права на човека;
27. Подчертава необходимостта от увеличаване на правомощията и ресурсите на разположение на координатора на антитерористичната дейност на ЕС (с особен акцент върху недостатъчните средства, които са му предоставени), за да може неговата дейност да оказва по-силно въздействие и привлича повече внимание;
28. Призовава Комисията и Съвета, с цел да придадат по-приемлив и реалистичен характер на Международния наказателен съд (МНС), да включат терористичните действия в неговата юрисдикция, тъй като те представляват престъпления срещу човечеството;
29. Призовава Съвета, Комисията и правителствата на държавите-членки да предприемат ефективни практически действия за обявяване на терористичните организации извън закона;
30. Счита, че е от съществено значение да се поощрява по-голяма стабилност извън Съюза чрез използване на наличните инструменти, програми и средства в областта на външните действия, включително:
а) новия инструмент за стабилност, който следва да предостави ново правно основание за дългосрочните помощи в областта на борбата срещу тероризма, неразпространението на оръжия за масово унищожение, борбата срещу организираната престъпност, разоръжаването по отношение на конвенционалните оръжия и човешката сигурност; припомня декларацията на Комисията относно мерките за борба с тероризма, приложена към инструмента за стабилност, в която Комисията се ангажира, че всички антитерористични мерки, финансирани от този инструмент, ще спазват задълженията в областта на правата на човека и съответните разпоредби на хуманитарното право, както и че Комисията ще следи за изпълнението на тези задължения от страните бенефициери;
б) подкрепа, след влизане в сила на този инструмент, на стратегията в областта на помощите, предназначена от Комисията да помогне на трети страни да се противопоставят на терористичната заплаха както чрез програмите на Европейската политика за съседство и инструмента за стабилност, така и чрез включване на помощ за антитерористични мерки във всички нейни програми за оказване на помощ, както бе изискано от Европейския съвет;
в) разширяване на тази стратегия към всички области на външните действия на Съюза и всички мащабни програми за помощ за развитие, с изключение на програмите за хуманитарна помощ, които поради своето естество са с безусловен характер;
г) засилено използване на Механизма за гражданско и военно бързо реагиране;
д) гарантиране от страна на Съвета и Комисията, че вниманието към жертвите на тероризма ще се превърне в крайъгълен камък на политиката на Съюза в тази област, като по този начин се гарантира тяхното пълно зачитане, за да може те да бъдат изслушвани, информирани и да им се предоставя всякаква помощ;
е) учредяване на подобна служба в контекста на новата антитерористична стратегия на ООН, предназначена да предостави помощ на всички жертви на тероризма, независимо от тяхното гражданство;
31. Призовава Комисията да представи колкото се може по-скоро съобщение, в което се посочват съществуващите програми за оказване на помощ и механизми за намаляване и противопоставяне на заплахите за сигурността на Съюза и неговите граждани, включително конкретни предложения и препоръки за подобряване на ефективността и последователността на програмите на Съюза за оказване на помощ;
32. Призовава държавите-членки да допринасят повече за интегрираната оценка на заплахата за целия Европейски съюз, като увеличат предоставянето на информация на Ситуационния център към секретариата на Съвета на Европейския съюз; призовава държавите-членки да увеличат персонала и ресурсите на разположение на Ситуационния център и на използват все повече неговите уникални комбинирани оценки в областта на тероризма, които включват информация относно външните заплахи и информация от вътрешните служби за сигурност и Европол;
33. Отправя препоръка за приемане на мерки, водещи до учредяване на ново сформирование на Съвета, обединяващо министри на външните и вътрешните работи при разглеждане на въпроси, свързани с борбата срещу тероризма;
34. Препоръчва изпълнение на разпоредбите на Договора за ЕС относно ЕПСО, прилагани в борбата срещу тероризма, както и разпоредбите на Декларацията относно борбата срещу тероризма , приета от Европейския съвет на 25 март 2004 г., на Плана за действие, приет от Европейския съвет на 21 септември 2001 г., и Стратегията за борба срещу тероризма, приета от Европейския съвет на неговото заседание на 14 и 15 декември 2005 г., чрез приемане на мерки като:
а) съвместно изготвяне на планове за извънредни ситуации за придаване на ефективност на клаузата за солидарност при оказване взаимната помощ, приета от Европейския съвет на 25 март 2004 г.;
б) използване при необходимост на специфични военни или полицейски операции в рамките на ЕПСО като част от ответната реакция на Съюза срещу тероризма;
в) приспособяване към новите задачи на постоянното структурирано сътрудничество и бойните части, предвидени в Протокол 23;
г) отменяне на правилото за единодушие относно някои области на полицейското и съдебно сътрудничество при наказателноправни въпроси;
Парламентарен контрол върху борбата срещу международния тероризъм от страна на институциите на Съюза
35. Изтъква жизненото значение на превантивните действия в борбата срещу международния тероризъм и необходимостта от споделяне в реално време с другите държави-членки и институциите на Съюза на всичката информация, получена чрез надеждни и ефективни информационни системи и за взискателна и професионална оценка на докладите, изготвяни от различните полицейски и разузнавателни служби;
36. Отправя искане към Съвета Междуинституционалното споразумение от 20 ноември 2002 г. между Европейския парламент и Съвета във връзка с достъпа на Парламента до чувствителната информация на Съвета в областта на ЕПСО
ОВ С 298, 30.11.2002, стр. 1. да бъде преразгледано и осъвременено с цел да се подобри настоящата система за предаване на класифицирана информация и да се обезпечи предаването на Европейския парламент на цялата информация, свързана с борбата срещу международния тероризъм, като се гарантира, че при никакви обстоятелства няма да му бъде отказвана информация, която във вътрешната сфера е или следва да бъде предавана на националните парламенти от съответните правителства на държавите-членки или международните организации, в които участват;
37. Призовава Съвета да не се ограничава в годишния си доклад относно ОВППС с описание на дейността на Съюза в областта на борбата срещу тероризма, а по-скоро, въз основа на член 21 от Договора за Европейския съюз, наистина да се консултира с Европейския парламент по отношение на главните аспекти и основните възможности в тази борба, която представлява приоритет в рамките на Европейската стратегия за сигурност, външните действия на Съюза и ОВППС като цяло; счита, че е крайно належащо да бъде уведомяван и с него да се консултират в случай на мащабно терористично нападение, при необходимост чрез Специалния комитет, предвиден в гореспоменатото Междуинституционално споразумение от 20 ноември 2002 г.;
38. Счита, че Политическият диалог на високо равнище относно борбата с тероризма, в който участват Европейският парламент, Комисията и Съветът на всеки шест месеца, е добър пример за възможностите за крайно необходимото междуинституционално сътрудничество в борбата срещу тероризма; предлага подобни срещи да се провеждат най-малко на тримесечна основа и делегацията на Европейския парламент да включва и председатели на постоянните комисии, отговарящи за трите основни области на външните действия (външни работи, международна търговия и сътрудничество за развитие);
39. Отправя искане докладите, изготвяни от Ситуационния център (SitCen) за Съвета на Европейския съюз, да се предават редовно на Европейския парламент, при необходимост съгласно условията, предвидени в гореспоменатото междуинституционално споразумение;
40. Счита, че е от съществено значение Европейският парламент да участва отблизо в механизма за прилагане на клаузата за солидарност (въвеждането на която бе одобрено от Европейския съвет на 25 март 2004 г.), основно в случаи, в които приетите решения имат последствия за ЕПСО;
41. Призовава Комисията и координатора на европейската антитерористична дейност да представят на Европейския парламент годишен доклад относно своите дейности в областта на борбата срещу тероризма и да надлежно да отчитат бележките и препоръките на Парламента в това отношение;
42. Призовава отново Съвета да държи в течение Парламента относно редовното осъвременяване на Общата позиция на Съвета 2001/931/ОВППС от 27 декември 2001 г. за приложението на специфични мерки за борба с тероризма
ОВ С 344, 28.12.2001, стр. 93. (списък с терористични организации и групировки) и развитието в тази насока от 2001 г. насам;
43. Ангажира се да установи подобрен диалог с националните парламенти относно борбата срещу тероризма с оглед на гарантиране на съвместния парламентарен контрол върху дейностите на различните разузнавателни служби и служби за сигурност, предвид това, че в качеството си на представител на народите в Европейския съюз, Европейският парламент има задължение да упражнява обществен и прозрачен контрол върху мерките, приети от Съюза във връзка с борбата срещу тероризма, включително дейностите на координатора на европейската антитерористична дейност и различните органи, посветени на тази задача;
44. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Европейския Съвет, Съвета, Комисията, правителствата и парламентите на държавите-членки, Съвета на Европа, Организацията на Обединените нации и неговите специализирани агенции.
EXPOSICIÓN DE MOTIVOS
La lucha contra el terrorismo se ganará en el terreno de los valores o no se ganará.
El terrorismo internacional es hoy el más peligroso reto a los valores universales del ciudadano, el mayor riesgo para la paz y la estabilidad de las sociedades abiertas, la amenaza más inmediata para la libertad, seguridad y la dignidad del hombre.
Pero a diferencia de las décadas anteriores a la caída del telón de acero, ahora no nos enfrentamos a un enemigo reconocible e identificado, geográficamente determinado, frente al que se pueden establecer reglas y defensas claras y con quien se puede tener canales de comunicación. Ahora el enemigo es invisible, frecuentemente indeterminado, difuso, sin claros Estados de referencia, aunque existan Estados sospechosos, omnipresente, que está fuera y dentro de nuestras fronteras, pero que sin embargo posee armas convencionales, financiación irregular y tiene o puede tener armas de destrucción masiva y crear un pánico total y paralizante.
Esta es una razón añadida para que la estrategia antiterrorista deba ser global, multilateral y basada en el sistema de Naciones Unidas. Toda respuesta unilateral, ajena al derecho internacional, por poderoso que sea el país que la ejercite, está condenada al fracaso. En la estrategia contraterrorista cobra un especial valor la adhesión de la política exterior y de seguridad de la UE (PESC) al multilateralismo eficaz y al respeto de la ONU.
La comunidad internacional no se ha puesto de acuerdo en una definición de terrorismo aceptada por todos, pero sí existe consenso en distinguir el derecho a ofrecer resistencia a la ocupación o a la lucha armada de liberación ante una tiranía y el terrorismo propiamente dicho. El terrorismo no tiene justificación. Tampoco es necesario discutir si los Estados pueden o no ser culpables de terrorismo, porque la utilización deliberada de los Estados de la fuerza de las armas contra la población civil ya está claramente prohibida por el derecho internacional. En todo caso, el terrorismo siempre es inaceptable y no se puede justificar invocando causa alguna.
Precisamente porque el terrorismo ataca e intenta destruir los fundamentos mismos y los valores básicos de la comunidad internacional que propugnan las Naciones Unidas, en la lucha contra éste fenómeno deben respetarse siempre los derechos humanos y los principios del Estado de Derecho. No sólo porque son principios inviolables y conquistas históricas que han costado mucho conseguir, sino precisamente porque es lo que quieren destruir los terroristas y si bajamos la guardia y sacrificamos esos valores o establecemos excepciones, estaremos dando una victoria a los terroristas y nos pondremos al mismo nivel que ellos.
El respeto de los derechos y libertades fundamentales no sólo son el límite sino la razón de ser de esta lucha. Cuando en alguna notoria ocasión, estos valores se han vulnerado en nombre de la lucha contra el terrorismo, el discurso y la filosofía del antiterrorismo se ha debilitado, ha perdido fuerza y autoridad moral y ha envalentonado a los sectores afines o simpatizantes de los terroristas, fomentando una mayor capacidad de reclutamiento y adhesiones por aquellos.
La limitación de los derechos fundamentales no produce más seguridad en la población sino más miedo. Y el miedo paraliza la acción, el miedo acobarda a la gente, el miedo es esterilizante. Necesitamos sociedades libres, seguras de sí mismas, con plenos derechos y decididas a derrotar con la ley al terrorismo. El miedo destruye las bases de esa sociedad. Una sociedad medrosa ya ha perdido de antemano la partida que pretende emprender.
"A la razón de la fuerza hay que oponer la fuerza de la razón" afirma acertadamente el escritor Juan Goytisolo. El terrorismo se combate con inteligencia, tenacidad y perseverancia, combinando adecuadamente acciones preventivas y represivas. Entre las primeras es imprescindible fortalecer los servicios de información e inteligencia de todos los países de la Unión Europea, coordinarse y cooperar mejor entre sí y con los organismos homólogos de terceros países, especialmente los EEUU. La experiencia del 11/S y el 11/M enseña que hay que prestar más atención y saber interpretar adecuadamente los informes sobre las actividades de los grupos y células terroristas "dormidos" para prevenir atentados. La UE debe ser consciente, y de ello tratamos y proponemos medidas en éste informe, que es preciso dotar de medios materiales y humanos a los citados servicios, atendiendo a su especialización y profesionalización.
Pero tanto las medidas preventivas como las represivas o policiales-judiciales deben contar con el apoyo activo de las opiniones públicas. Sensibilizar y movilizar a la población en contra del terrorismo ha demostrado ser un factor decisivo en la derrota de ciertos terrorismos, primero su derrota moral, su desprestigio y luego su derrota policial, su desarticulación. En los países europeos que han sufrido el zarpazo terrorista esa sensibilidad es mayor, pero sólo se logró al cabo de años. Es necesario que esa mentalización cunda también en las naciones que no han sufrido directamente el terrorismo, convencerlas que la amenaza es global y el peligro nos atañe a todos. En la acción exterior la Unión Europea debe también impulsar la sensibilización de países terceros en la lucha contra el terrorismo, no sólo a sus dirigentes sino a sus pueblos. Muchas veces la clase política, intelectual y mediática de los países musulmanes moderados no están cumpliendo esa misión de pedagogía y mentalización de sus opiniones públicas. Debemos ayudarles a que lo hagan.
Nos enfrentamos a fanáticos, integristas, dogmáticos, pero no a una religión ni creencia. Defendemos la independencia del hombre, de la sociedad y del Estado respecto a cualquier religión, pero respetamos a todas las religiones y filosofías.
Cuando hablamos de terrorismo internacional estamos pensando especialmente en el practicado por terroristas que se consideran a si mismos musulmanes y que dicen actuar en nombre de su Dios y en defensa del Islam. Pero cometeríamos un gravísimo error si sospecháramos siquiera que los musulmanes en su conjunto o un número significativo abrazan ese fanatismo y están dispuestos a hacerse terroristas. El Islam es una religión respetable y respetada en la que creen más de mil trescientos millones de personas en el mundo que viven, trabajan y oran pacíficamente. Es más, en Occidente se tiende a pensar que los grandes ataques terroristas se han producido en los EEUU o Europa, pero la mayoría de los grandes atentados, la gran mayoría de las víctimas mortales del terrorismo internacional se han producido en países musulmanes o han afectado a ciudadanos musulmanes. De ahí que tengamos que prevenir y combatir cuando se produce cualquier brote de islamofobia. Expresiones como "eje del mal" o el maniqueo de "buenos y malos", o el recurso a "Dios está conmigo", sólo favorecen a los extremistas de cualquier signo y contribuyen al fracaso de la lucha contra el terrorismo.
Es ese el sentido de la Alianza de Civilizaciones que lanzaran los primeros ministros de España y Turquía y que hiciera suyo las Naciones Unidas y en particular su Secretario General Kofi Annan y que hoy es apoyada por numerosos países del mundo. Otros prefieren llamarla alianza de valores o de culturas, pero su sentido es el mismo, oponerse al llamado choque de civilizaciones, propugnar el diálogo, la convivencia, el entendimiento y la tolerancia entre distintos pueblos y creencias. Fomentar los encuentros, intercambios y reuniones a todos los niveles para entre todos aislar a los violentos, hacer que su discurso no encuentre terreno abonado para sus fines.
Hay que combatir con firmeza al terrorismo, sus movimientos preparatorios y castigar con la ley a sus autores. Y paralelamente hay que actuar sobre el caldo de cultivo, de las mal llamadas causas, que lo hacen posible. Unos con razón y otros sin ella, muchos musulmanes se sienten humillados por lo que ellos perciben como prepotencia de Occidente. Conflictos endémicos como el que enfrenta a palestinos e israelíes, es una espina irritante en el cuerpo de la comunidad internacional, pero en especial en el del mundo islámico, como lo está siendo la violencia permanente en Irak desde la invasión o el conflicto de Chechenia. Millones de jóvenes musulmanes, también en el seno de países de la Unión Europea, se consideran excluidos y marginados pero rodeados de una riqueza muy cercana, viven sin esperanza en el futuro y por tanto pueden ser presas fáciles para el discurso "liberador y trascendente" del "yihadismo", que les ofrece una vida feliz y eterna en el más allá (incluso la palabra yihad tiene distintas acepciones en el Islam y no necesariamente implica guerra ni guerra santa, ni violencia). La Unión Europea debe desarrollar con más decisión y medios una política que logre hacer un sitio y un porvenir a esa juventud.
Hay quienes consideran las actitudes de diálogo y de prudencia como síntomas de cobardía y antesala de la rendición. Son, por el contrario, los instrumentos de la firmeza, de la ausencia de complejos, de la valentía moral. Los hechos son tozudos, cada vez que se ha impuesto el lenguaje bélico ("guerra total al terrorismo"), la exacerbación de las masas musulmanas, asaltos a embajadas occidentales, violencia contra ciudadanos europeos, se ha desencadenado con enorme virulencia.
Es precisamente la conciencia de que estamos sobre un volcán en erupción de consecuencias imprevisibles, lo que debe invitarnos a la sensatez y a la prudencia en nuestras actitudes y en nuestro discurso. Ni que decir tiene que la reacción ha sido en todos los casos desproporcionada e irracional en sus términos, pero ese es un motivo añadido para que extrememos la sensatez. La detención y puesta a disposición judicial de personas y células terroristas de los que se tienen indicios o pruebas de culpabilidad no despiertan en el mundo musulmán virulentas reacciones en contra y si, sin embargo entrever actitudes de satanización o desprecio del Islam en discursos de políticos o artículos en medios de comunicación.
Defendemos sin reservas la libertad de expresión, piedra angular de las sociedades libres y abiertas, y nos opondremos a cualquier medida represiva contra los medios de comunicación por parte de los poderes públicos. Tampoco recomendamos la autocensura, pero sí creemos que la libertad de expresión debe ejercerse con sentido de la responsabilidad y de la cordura por los que la ejercen a diario.
Una última reflexión, pero no menos importante, sobre un tema también recogido en la parte dispositiva de éste informe. En referencia a las víctimas del terrorismo, la experiencia demuestra que además de ser un acto de justicia y reparación, la atención a las víctimas y a sus familiares, la organización de asociaciones y fundaciones de víctimas cuya voz se haga oír en todas las instancias, constituye un vector muy importante en la estrategia contra el terrorismo y es una obligación de las instituciones de la UE prestarles asistencia y apoyo.
OPINIÓN MINORITARIA
GUE/NGL Group
Adamos Adamou, André Brie, Jaromír Kohlíček,
Tobias Pflüger, Kyriacos Triantaphyllides
• points out that the European Union has no strategy for combatting terrorism that differs from the war on terror; reaffirms that it "should be firmly based on the unconditional respect of human rights and of the principles underlying states governed by the rule of law";
• points out that the European Union is lacking a clear definition of terrorism; state terrorism is not included neither the differentiation between terrrorists and political movements;
• notes that the report does not address the root causes of terrorism which are mainly economic and social ones;
• notes that the current strategy to fight terrorism has worsened the international security situation; Iraq and Afghanistan are two examples;
• notices with regret that in the course of the current fight against terrorism - in particular "the war on terror" - war has been rehabilitated as a means of international politics which threatens our civilisation and democratic achievements;
• criticises that the current strategy to fight terrorism is accelerating the militarization of internal and external affairs of the EU in the expense of human rights;
• demands an end of the "war on terror" and the establishment of the full respect of human rights.
7.11.2006
AVIS DE LA COMMISSION DU DEVELOPPEMENT
à l'intention de la commission des affaires étrangères
sur la dimension extérieure de la lutte contre le terrorisme international
( 2006/2032(INI) )
Rapporteur pour avis: Alain Hutchinson
SUGGESTIONS
La commission du développement invite la commission des affaires étrangères, compétente au fond, à incorporer dans la proposition de résolution qu'elle adoptera les suggestions suivantes:
Définition du terrorisme
1. demande au Conseil de l'UE de faire sienne officiellement, et le plus rapidement possible, dans le cadre d'une action commune, la définition du terrorisme proposée par le Groupe de personnalités de haut niveau des Nations unies sur les menaces, les défis et le changement, et approuvée par Kofi Annan, selon laquelle peut être qualifié de terrorisme "tout acte (...) commis dans l'intention de causer la mort ou des blessures graves à des civils ou à des non-combattants, qui a pour objet (...) d'intimider une population ou de contraindre un gouvernement ou une organisation internationale à accomplir un acte ou à s'abstenir de le faire";
2. rappelle que cette définition du terrorisme proposée par les Nations unies présuppose que les règles du droit international concernant le "terrorisme d'État" sont suffisantes, que le droit de résister à une occupation ne peut pas impliquer le droit de tuer ou de mutiler délibérément des civils et que cette définition complète la liste des actes déjà proscrits par les conventions en vigueur, en garantissant en particulier que ce concept est clairement distingué de celui de guerre ou de conflit, et qu'il ne puisse être interprété de manière telle que la portée de la Déclaration universelle des droits de l'homme et des principes de liberté, de démocratie, d'égalité et de solidarité, tels qu'ils sont garantis par la Charte des droits fondamentaux de l'Union européenne, s'en trouve limitée;
3. considère que, étant donné l'incapacité du sommet du millénaire de 2005 sur la réforme des Nations unies à adopter la proposition de définition du terrorisme ou la présomption absolue selon laquelle la coopération internationale doit servir à lutter contre le terrorisme, la dernière déclaration du Comité d'aide au développement (CAD) de l'OCDE en matière de lutte contre le terrorisme, en grande partie préparée à huis clos avec peu, sinon pas de consultation des intervenants non gouvernementaux œuvrant dans le domaine du développement, est de nature à compromettre les approches efficaces préconisées dans son document de référence précédent;
4. demande à l'UE de fonder son action en matière de lutte contre le terrorisme sur la base d'analyses approfondies, transparentes et actualisées en permanence de la menace à laquelle sont réellement exposés tant les citoyens du Nord que ceux du Sud de la planète, afin notamment de prémunir les citoyens contre toute forme de manipulation de l'information et de développer et mettre en œuvre des réponses proportionnées à la menace identifiée;
Respect des droits de l'homme
5. invite la Commission et le Conseil à inclure une clause relative à la démocratie et aux droits de l'homme dans tous les accords de l'UE avec des pays tiers, et à l'appliquer systématiquement sans admettre qu'une éventuelle "clause de lutte contre le terrorisme" affecte l'application de cette clause relative aux droits de l'homme et entraîne une tolérance accrue envers les violations des droits de la personne au nom de la lutte contre le terrorisme, comme cela a déjà été le cas dans les relations avec plusieurs pays en développement;
6. considère qu'une stratégie de lutte contre le terrorisme respectueuse des droits de l'homme ne peut être poursuivie avec succès qu'à condition que le respect de ces droits fasse l'objet d'une attention permanente et d'une analyse systématique, au regard des conséquences directes et indirectes, de chaque mesure et instrument adopté dans le cadre de cette lutte, et que soit garanti pour les personnes affectées par des mesures antiterroristes le droit à un recours et à réparation;
7. rappelle la déclaration de la Commission relative aux mesures antiterroristes, annexée à l'instrument de stabilité, par laquelle elle assure que toutes les mesures antiterroristes financées dans le cadre de cet instrument respecteront les obligations relatives aux droits humains et le droit humanitaire y afférent, et qu'elle contrôlera le respect de ces obligations par les pays bénéficiaires;
8. demande aux États membres et à la Commission de veiller à ce que les stratégies visant à promouvoir la bonne gouvernance et à prévenir les conflits soient cohérentes, coordonnées, basées sur une approche multilatérale et compatibles avec les normes prescrites en matière de droits de l'homme;
9. demande à l'UE de s'abstenir de véhiculer l'amalgame de plus en plus fréquemment opéré entre terrorisme et conflit, lequel permet déjà à certains pays du Sud de faciliter l'adoption et l'application de lois manifestement contraires au respect des droits de l'homme ainsi qu'aux objectifs définis dans le Consensus européen pour le développement
Déclaration conjointe du Conseil et des représentants des gouvernements des États membres réunis au sein du Conseil, du Parlement européen et de la Commission sur la politique de développement de l'Union européenne intitulée "Le consensus européen" (JO C 46 du 24.2.2006, p. 1). ;
10. souligne que, dans beaucoup de pays qui ont adopté des lois de sécurité musclées, les défenseurs des libertés civiles rappellent que l'État a déjà suffisamment de pouvoir en matière de sécurité publique pour combattre efficacement le terrorisme dans le cadre des conventions internationales et des instruments internationaux existants et demande à l'UE de veiller à ne pas instrumentaliser sa politique de coopération au développement au service de la poursuite d'objectifs qui ne sont pas les siens, tels que le renforcement de l'appareil militaire et policier ou le soutien à la répression de conflits internes;
11. invite l'UE à défendre, dans toutes les organisations internationales, le principe selon lequel les échanges d'informations doivent être subordonnés à l'existence d'autorités opérationnelles et indépendantes chargées de la protection des données, ainsi qu'à la reconnaissance des droits individuels plutôt que des droits des autorités de contrôle;
Efficacité de l'aide
12. rappelle ses recommandations contenues dans son rapport sur l'efficacité de la coopération européenne au développement et insiste particulièrement sur le fait que si l'on inclut, aux fins de la coopération au développement, une multitude d'objectifs qui ne sont qu'indirectement sinon en rien reliés à la stratégie définie par le Consensus européen pour le développement et la réalisation des objectifs du Millénaire pour le développement (OMD), pour lesquels l'ONU indique qu'une aide supplémentaire annuelle de 50 milliards USD est nécessaire, on accroît encore considérablement la difficulté d'agir efficacement contre la pauvreté;
13. demande à la Commission et aux États membres de poursuivre une politique antiterroriste soucieuse de ne pas compromettre les réponses apportées par la coopération européenne au développement dans l'élaboration et la mise en œuvre de stratégies visant à lutter efficacement contre la pauvreté et à prévenir des conflits violents de plus en plus prolongés, particulièrement en Afrique;
14. insiste pour que la réaction adoptée par l'UE face au terrorisme soit proportionnée et bien ciblée sur la lutte contre le terrorisme, en tenant notamment compte du fait que, jusqu'à preuve du contraire, les mesures les plus productives dans la lutte contre les nouvelles formes de terrorisme sont des services de renseignement et de police efficaces, autrement dit des activités légitimes mais ne relevant ni de la politique de coopération au développement ni de la lutte contre la pauvreté;
Financement de la lutte contre le terrorisme
15. regrette qu'à l'heure actuelle un grand nombre de mesures adoptées par les États membres et ne relevant pas directement d'une politique de réduction de la pauvreté des pays du Sud soient déjà comprises dans l'Aide publique au développement (APD), comme le financement de certains prêts ou d'investissements militaires;
16. considère qu'inclure dans l'APD des soutiens financiers à l'égard d'un éventail d'activités liées à la prévention et à la lutte contre le terrorisme ne ferait que compromettre plus encore la notion d'aide publique au développement et sa finalité première: l'élimination de la pauvreté;
17. insiste pour que tout programme de l'UE visant à développer la coopération en matière de lutte antiterroriste, de technologies de surveillance et d'échanges d'informations comporte une clause financière qui réserve une part du budget pour les questions relatives aux droits fondamentaux ainsi que pour une analyse d'impact ultérieure qui soit effectuée de manière indépendante;
18. insiste fermement auprès des États membres sur le fait que rien ne pourrait justifier de détourner l'aide attribuée aux pays qui se consacrent à la réduction de la pauvreté et à la réalisation des OMD au profit de pays engagés directement dans la guerre contre le terrorisme;
19. rappelle que les ressources financières supplémentaires dégagées via la mise en œuvre d'instruments financiers innovants ne peuvent remplacer les engagements déjà pris en terme d'APD et considère qu'une fois disponibles, ces ressources nouvelles ne pourraient servir à financer des mesures de prévention ou de lutte contre le terrorisme au détriment des mesures de lutte contre la pauvreté auxquelles elles doivent impérativement être destinées;
Relations avec les diasporas
20. demande à la Commission et aux États membres de veiller à ne pas stigmatiser certains groupes de personnes issues des différentes diasporas et vivant sur le territoire européen, en soutenant notamment les politiques de lutte contre la xénophobie et toute violation des droits de l'homme à l'égard des communautés d'immigrants et de réfugiés, ainsi que les projets d'aide au développement portés par des migrants ou des associations de migrants;
Médias
21. demande à l'UE de veiller à ce que les mesures prises en matière de lutte contre le terrorisme ne conduisent pas à restreindre les capacités des médias du Sud de traiter en toute indépendance des questions touchant les droits des populations pauvres et vulnérables, lesquelles informations constituent un élément essentiel pour la définition de l'aide concrète à apporter à ces pays.
PROCÉDURE
Titre
La dimension extérieure de la lutte contre le terrorisme international
Numéro de procédure
2006/2032(INI)
Commission compétente au fond
AFET
Avis émis par Date de l'annonce en séance
DEVE 16.3.2006
Rapporteur pour avis Date de la nomination
Alain Hutchinson 21.2.2006
Examen en commission
28.8.2006
2.10.2006
Date de l'adoption
6.11.2006
Résultat du vote final
+:
–:
0:
13
1
Membres présents au moment du vote final
Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Hélène Goudin, Maria Martens, Luisa Morgantini, Horst Posdorf, Feleknas Uca, Anna Záborská
Suppléant(s) présent(s) au moment du vote final
John Bowis, Fiona Hall, Alain Hutchinson, Jan Jerzy Kułakowski, Manolis Mavrommatis
22.11.2006
OPINIÓN de la commission des libertés civiles, de la justice et des affaires intérieures
à l'intention de la commission des affaires étrangères
sur la dimension extérieure de la lutte contre le terrorisme international
( 2006/2032(INI) )
Rapporteur pour avis: Agustín Díaz de Mera García Consuegra
SUGGESTIONS
La commission des libertés civiles, de la justice et des affaires intérieures invite la commission des affaires étrangères, compétente au fond, à incorporer dans la proposition de résolution qu'elle adoptera les suggestions suivantes :
A. recalling that the promotion of democracy, freedom, human rights, justice and security is a key part of the European Union´s external policy, to confirm that the fight against terrorism must be based on full respect for fundamental rights and rule of law principles, which is a key element in combating terrorism;
B. A seguir haciendo de la lucha contra el terrorismo una prioridad de la Unión y un elemento clave de su acción exterior, y también a considerar el terrorismo, como una importante amenaza que pesa sobre los ciudadanos europeos y sobre la Democracia y el Estado de Derecho ;
C. estime que, chaque fois que l'on a voulu, à l'intérieur de l'Union européenne, combattre le terrorisme en recourant à des pratiques extrajudiciaires, étrangères à la culture juridique de l'Union européenne, on a contribué à renforcer le terrorisme et son pouvoir de persuasion ;
D. estime que les pratiques extrajudiciaires (restitutions extraordinaires) qui ont eu lieu sur le territoire de l'Union européenne ou qui ont pris pour cibles des citoyens européens ou résidant légitimement sur le territoire de l'UE doivent être considérées comme des actes inacceptables, étrangers à la culture juridique de l'Union européenne, qui ont contribué à affaiblir l'État de droit ;
E. intégrer cette priorité interne et externe à tous les niveaux des relations avec les pays tiers et s'engager dans une lutte volontariste et préventive contre cette menace en renforçant la coopération opérationnelle entre les autorités judiciaires et policières, la lutte contre le blanchiment des capitaux et contre le financement du terrorisme, l'élimination de la pauvreté et de ses conséquences ainsi que la lutte contre l'endoctrinement et contre le prosélytisme, et en promouvant les droits fondamentaux et l'État de droit ;
F. insister sur le fait que la solidarité internationale est absolument indispensable dans la lutte contre le terrorisme afin de priver ce dernier de ses bases idéologiques, financières, opérationnelles et logistiques; rappeler que la coopération internationale découle généralement de la perception du caractère commun de la menace et que, tant que certains pays considéreront que le terrorisme n'est pas leur affaire, la coopération internationale demeurera sans résultat ;
G. to ensure that counter-terrorism measures are subject to full parliamentary scrutiny and judicial review;
H. renforcer le dialogue politique approfondi avec les pays tiers, afin d'encourager l'adoption de mesures concrètes, et proposer systématiquement et dans une perspective mondiale, l'aide de l'UE dans ce domaine afin de permettre à ces pays de mieux gérer le phénomène dans toutes ses dimensions, tant au stade de la prévention qu'à celui de la gestion des conséquences, en leur garantissant une solidarité effective par le biais de plans d'urgence reposant sur des mécanismes d'aide concrète, rapide et efficace en cas d'attentats ;
I. tenir tout particulièrement compte de l'expérience des victimes du terrorisme pour l'élaboration des stratégies de prévention et de lutte et donner la priorité aux actions de protection et de reconnaissance des victimes en gardant toujours présent à l'esprit que les terroristes commencent à perdre du terrain lorsque les victimes font connaître leur vérité et que la société les écoute ;
J. examiner la possibilité de créer des hauts commissaires pour les victimes du terrorisme qui, conformément aux conclusions de l'Agenda de Madrid, défendraient les droits des victimes et contribueraient ainsi à ce que justice leur soit rendue, à ce qu'elles aient droit d'accès aux tribunaux comme il se doit et à ce qu'elles soient pleinement indemnisées ;
K. faire valoir qu'à ce jour les Musulmans sont le groupe de victimes qui a payé le plus lourd tribut au terrorisme islamiste ;
L. to link EU cooperation with third-country governments where necessary to the carrying-out of structural and institutional reforms that will calm and improve the political, economic and social situation and allow for a pluralist society, with a view to discrediting all use of violence;
M. prendre la pleine mesure de la dimension pédagogique - en termes d'éducation interculturelle, de respect des valeurs d'autrui, de compréhension réciproque et de dialogue interreligieux - de la lutte contre le terrorisme, spécialement lorsque celui-ci se fonde, comme c'est souvent le cas, sur l'interprétation erronée, la déformation et la manipulation des textes et des faits historiques et religieux, et accorder une importance toute particulière, dans les diverses formes de coopération de l'UE, à la capacité de cette dernière à développer un système éducatif de base et à retirer tout appui financier aux organisations susceptibles de proférer et de légitimer tout message de haine, d'intolérance et de violence ;
N. estime que le thème de la lutte contre le terrorisme ne doit ni ne peut être mêlé, de manière impropre, avec celui des différences religieuses ;
O. déplorer vivement qu'une personne placée sur la liste des sanctions de l'ONU pour le financement du terrorisme (conformément à la résolution 1267/1999 du Conseil de Sécurité) n'a pratiquement aucune voie de recours ;
P. proposer aux États membres et au Conseil d'examiner en profondeur l'influence éventuelle que peut avoir, dans certains cas, le financement, public ou privé, depuis des pays tiers, des activités éducatives et d'endoctrinement menées dans certaines mosquées situées sur le territoire européen, et d'évaluer leur incidence négative éventuelle sur la cohabitation et sur le respect de la dignité des personnes et de leurs droits fondamentaux ;
Q. encourager les États à proposer des mesures qui, dans le respect le plus absolu de la liberté de religion et de la séparation de l'État et des confessions religieuses, favorisent une adéquation optimale entre l'éducation religieuse et les valeurs fondamentales de la cohabitation et du respect des cultures ;
R. veiller à la cohérence de la politique antiterroriste communautaire avec la stratégie européenne de sécurité définie par le Conseil, grâce à un contrôle régulier des initiatives prises en la matière par les pays tiers dans le cadre de la coopération avec l'UE, et définir systématiquement la spécificité des menaces auxquelles sont confrontés les pays partenaires ;
S. rationaliser, coordonner et également faciliter l'action des différents instruments à la disposition de l'UE (Europol, Eurojust, Frontex, Cepol, Sitcen) destinés à déceler et à empêcher les interconnexions entre le terrorisme et d'autres formes de criminalité organisée ;
T. inviter les États membres à accorder une attention particulière à la promotion des relations interculturelles et au renforcement du dialogue interreligieux entre tous les membres de la société civile, afin d'améliorer la coexistence, la tolérance et la compréhension ;
U. s'accorder sur la nécessité de mettre en œuvre une politique intérieure de l'UE, notamment en matière de lutte contre le terrorisme, afin de pouvoir mettre en œuvre une politique extérieure dans ce même domaine ;
V. continuer à exiger la signature et la ratification par tous les États membres de toutes les conventions internationales et recommandations existantes en matière de lutte contre le terrorisme et exiger que tous les pays tiers avec lesquels l'UE entretient des liens fassent de même ;
W. se concentrer sur la prévention de la radicalisation en éliminant les causes premières du terrorisme et en mettant l'accent sur l'éducation, la citoyenneté, l'intégration sociale et la participation ;
X. to stress that the worldwide promotion of democracy, the rule of law and human rights is the best defence against terrorism; to point out that the credibility of the message will be seriously undermined if these principles are not strictly adhered to.
EXPOSÉ DES MOTIFS
La lutte contre la menace terroriste, en ce qu'elle constitue une atteinte directe à la vie des personnes, aux droits de l'Homme et à la pluralité des sociétés démocratiques, est une priorité politique de l'Union européenne, et sa dimension extérieure n'a cessé de gagner en importance ces dernières années: la Stratégie européenne de sécurité et le Plan d'action (révisé) contre le terrorisme prennent bien en compte le fait que cette menace n'est pas circonscrite à des zones géographiques déterminées mais qu'elle s'appuie sur des réseaux internationaux et transfrontaliers, qui exigent une réponse globale mobilisant tous les instruments d'action, en particulier extérieurs, à la disposition de l'UE.
Compte tenu de la complexité de cette menace - et de la dimension nouvelle que lui apporte depuis quelques années le fondamentalisme extrémiste islamiste - l'UE a le devoir de conduire une politique qui, tout en restant parfaitement respectueuse des droits de l'Homme et des libertés fondamentales qui forment le socle de nos valeurs communes, mette tout en œuvre pour garantir aux citoyens européens le haut niveau de protection auquel leur donne droit l'article 29 du traité UE.
Cette obligation passe par le développement d'une politique volontariste et préventive , qui fait de la lutte contre le terrorisme une priorité dans toutes les formes de coopération - notamment policière, judiciaire et d'information - que l'UE entretient avec des pays tiers. Elle implique aussi d'intensifier un dialogue politique approfondi avec les pays tiers victimes et/ou avec les pays d'origine des terroristes, afin de permettre une meilleure gestion commune du phénomène, tant pour le prévenir que pour éventuellement en gérer efficacement les conséquences.
Il importe d'accentuer l'action sur le contrôle des structures, en particulier d'éducation, de recrutement et de financement, qui permettent l'élaboration, la diffusion et la propagation des messages de haine et d'intolérance et parfois encouragent le développement de la violence terroriste et lui apportent un appui logistique. Par conséquent, il serait bon de subordonner la contribution de l'UE dans le cadre de sa coopération extérieure à l'application de réformes structurelles et institutionnelles ayant pour objectif final de contribuer à discréditer complètement le recours au terrorisme et/ou à toute autre forme de violence et d'atteinte aux droits de l'Homme.
Il importe enfin d'inviter fermement les États membres qui ne l'ont pas encore fait, ainsi que les pays tiers, à signer et à ratifier les conventions et recommandations internationales en matière de lutte contre le terrorisme: le renforcement d'un cadre juridique commun est la meilleure garantie d'une efficacité accrue, dans le plein respect des libertés fondamentales consacrées par le droit international.
PROCÉDURE
Titre
Dimension extérieure de la lutte contre le terrorisme international
Numéro de procédure
2006/2032(INI)
Commission compétente au fond
AFET
Avis émis par Date de l'annonce en séance
LIBE 16.2.2006
Coopération renforcée – date de l'annonce en séance
Rapporteur pour avis Date de la nomination
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
13.3.2006
Rapporteur pour avis remplacé
Examen en commission
6.11.2006
22.11.2006
Date de l'adoption
22.11.2006
Résultat du vote final
+:
–:
0:
37
2
1
Membres présents au moment du vote final
Alexander Alvaro, Roberta Angelilli, Edit Bauer, Johannes Blokland, Mihael Brejc, Giusto Catania, Carlos Coelho, Fausto Correia, Panayiotis Demetriou, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Kinga Gál, Elly de Groen-Kouwenhoven, Lilli Gruber, Lívia Járóka, Timothy Kirkhope, Ewa Klamt, Magda Kósáné Kovács, Barbara Kudrycka, Romano Maria La Russa, Claude Moraes, Inger Segelström, Ioannis Varvitsiotis, Donato Tommaso Veraldi, Manfred Weber, Tatjana Ždanoka
Suppléant(s) présent(s) au moment du vote final
Bárbara Dührkop Dührkop, Ignasi Guardans Cambó, Sophia in 't Veld, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Vincent Peillon, Marie-Line Reynaud
Suppléant(s) (art. 178, par. 2) présent(s) au moment du vote final
Pilar Ayuso, Iratxe García Pérez, Esther Herranz García, Mary Honeyball, Antonio López-Istúriz White, Ana Mato Adrover, Manolis Mavrommatis, María Isabel Salinas García, Alejo Vidal-Quadras
Observations (données disponibles dans une seule langue)
PROCEDIMIENTO
Título
La dimensión exterior de la lucha contra el terrorismo
Número de procedimiento
2006/2032(INI)
Comisión competente para el fondo Fecha del anuncio de la autorización en el Pleno
AFET 16.2.2006
Comisión(es) competentes(s) para emitir opinión Fecha del anuncio en el Pleno
LIBE 16.2.2006
DEVE 16.3.2006
Opinión(es) no emitida(s) Fecha de la decisión
Cooperación reforzada Fecha del anuncio en el Pleno
Ponente(s) Fecha de designación
Luis Yañez-Barnuevo García 16.3.2006
Ponente(s) sustituido(s)
Examen en comisión
3.10.2006
21.11.2006
Fecha de aprobación
23.11.2006
Resultado de la votación final
+: 43
−: 4
0: 3
Miembros presentes en la votación final
Panagiotis Beglitis, Bastiaan Belder, Elmar Brok, Philip Claeys, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Alfred Gomolka, Klaus Hänsch, Richard Howitt, Anna Ibrisagic, Helmut Kuhne, Vytautas Landsbergis, Francisco José Millán Mon, Pierre Moscovici, Tobias Pflüger, Mirosław Mariusz Piotrowski, Paweł Bartłomiej Piskorski, Bernd Posselt, Raül Romeva i Rueda, Jacek Emil Saryusz-Wolski, Gitte Seeberg, Marek Siwiec, István Szent-Iványi, Antonio Tajani, Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Jan Marinus Wiersma, Luis Yañez-Barnuevo García, Josef Zieleniec
Suplente(s) presente(s) en la votación final
Laima Liucija Andrikienė, Francisco Assis, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Carlo Fatuzzo, Kinga Gál, Gerardo Galeote, Milan Horáček, Jaromír Kohlíček, Alexander Lambsdorff, Jaime Mayor Oreja, Íñigo Méndez de Vigo, Doris Pack
Suplente(s) (art. 178, apdo. 2) presente(s) en la votación final
Pilar Ayuso, Mihael Brejc, Pilar del Castillo Vera, Iratxe García Pérez, Esther Herranz García, Antonio López-Istúriz White, Marios Matsakis, Rosa Miguélez Ramos
Fecha de presentación
1.12.2006
Observaciones (datos disponibles en una sola lengua)
…
