Jacques Delors : Днешна Европа все още се нуждае от душа
Бъдещето на Европа/Европейска интеграция
2010-10-08 - 13:51
Интервю с бившия председател на ЕК "В Европа има нужда от взаимно разбиране, не просто от общи интереси" Бившият председател на ЕК Jacques Delors (ръководил Комисията от 1985 до 1994) бе в Парламента по повод тържественото отбелязване на 20-годишнината от Обединението на Германия - шанс за нашия екип да разговаря с него за събитията преди две десетилетия и за предизвикателствата пред европейската интеграция в момента.
Г-н Delors, бяхте председател на ЕК по време на Германското обединение. Каква беше Вашата роля?
Събитията с кулминация през 1989 година можеха да доведат ако не до световна война, то поне до кървави сблъсъци или период на нестабилност. Дължим много на Горбачов, Буш, Кол и де Мезиер (първият демократично избран премиер на ГДР), че всичко това не тръгна в неправилна посока. Държавните и правителствените лидери на Общността стигнаха съвместно бързо до идеята, че източногерманците са част от Европа.
По това време като председател на ЕК аз имах правото на инициатива и бях "пазител на Договорите" . От 1988 година опитвах да привлека вниманието към проблемите и ден след падането на Стената да обясня, че хората от Източна Германия имат място в Европа. Някои ме критикуваха, но това допринесе за придвижването на историята напред.
Имахте ли някои опасения, свързани с интеграцията на Източна Германия в Европейската Общност?
Да. Крайната равносметка е положителна, но отговорен човек като мен има своите опасения. Обяснявах на западногерманците, че има разлика между хората в Източната и Западната част на страната. Не беше сигурно дали всичко ще потръгне добре. В същото време много западногерманци искаха да помогнат на Изтока, много от западната част отидоха и започнаха бизнес в Източна Германия, чийто икономически условия бяха ужасни. Мисля, че Германия свърши добра работа за 20 години.
Могат ли поуките от обединението на Германия да се използват, за да се посрещнат предизвикателствата днес, по-специално с интеграцията на нови членки?
Ситуацията е доста различна. Събитията от 1989 година доведоха от една страна до Обединението на Германия, от друга - до разширяването на Европа. Въпреки това смятам, че това което се случи в Германия бе много вълнуващо за западноевропейците, тези германци бяха част от една от шестте страни-основателки на Общността.
Що се отнася до други държави аз винаги съм подкрепял разширяването, но това е друга история. Може би това не се случи с точните методи. Ако имах властта по това време бих го улеснил.
Между европейците е необходимо взаимно разбиране, както бе завещано от бащите на Европа, не просто взаимни интереси. Трябва да запазим този пламък. Веднъж аз казах, че Европа има нужда от душа. Това би могло да е обидно за някои вярващи, но аз го казах в светския смисъл. Европа все още се нуждае от душа.
Казахте на евродепутатите, че благодарение на Европейския Парламент плуралистичната и жива демокрация не е празна идея, а реалност. Как Европа може да възстанови връзката си с хората, често определяна като прекъсната?
Припомних тази сутрин (7 октомври) факта, че европейската демокрация съществува. Например благодарение на ЕП Директивата за услугите бе балансирана и прокарана. Колко от 27-те правителства говорят за работата на ЕП, колко от тях обясняват, че има демокрация в Европа? Никой. Анти-педагогическият ефект не идва от европейските институции, а от националните правителства.
Все по-често чуваме, че европейският проект се проваля, какво мислите Вие, каква е вашата визия за бъдещето на Европа?
Аз назовах току-що една от причините за това. Има още две. Глобализацията води до някакъв национализъм или дори до определен регионализъм. Нещо повече. Във всички общества се е настанил индивидуализмът. Това е вредно за националната демокрация, както и за европейската.
Един от нашите читатели във Facebook казва, че до сега ЕС е бил проект "отгоре надолу", но за истинското единство е необходими той да стане проект "отдолу нагоре".
Това не е погрешно. Първоначално проектът бе движен от следвоенния ентусиазъм и после от един елитарен проект, който беше икономически. Понеже Европа не е федерация като САЩ, националните правителства са посредникът, който прави демокрацията жива. Но ако те решат да говорят днес за Европа, все едно, че са на Виенския конгрес преди 2 столетия, нищо не може да се направи. Не може да направиш Европа против правителствата, въпреки че те вече не притежават ентусиазъм за Европа.
20101006STO85428 Материал по Парламентарния ТВ канал 20 години единна Германия - заседание на ЕП
BG
1
VIDEOLINK
http://www.europarltv.europa.eu/en/parliament-news/player.aspx?pid=aed66c77-bd94-4dc6-a614-9e08013dd7f9
-//EP//TEXT IM-PRESS 20101001FCS84628 0 NOT XML V0//BG
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
