22.11.2010 B7-0624/2010 ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ за приключване на разисквания по изявление на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност
внесено съгласно член 110, параграф 2 от Правилника на дейността
относно десетата годишнина от приемането на Резолюция № 1325 (2000) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността
Edit Bauer
,
Philippe Juvin
,
Lena Kolarska-Bobińska
,
Eduard Kukan
,
Elisabeth Jeggle
,
Elisabeth Morin-Chartier
, Мария Неделчева,
Eleni Theocharous
от името на групата PPE
PE450.459v01-00 B7‑0624/2010 Резолюция на Европейския парламент относно десетата годишнина от приемането на Резолюция № 1325 (2000) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността
Европейският парламент,
– като взе предвид Резолюция № 1325 (2000) и Резолюция № 1820 (2008) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, и Резолюция № 1888 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно сексуалното насилие срещу жени и деца при въоръжени конфликти, която подчертава отговорността на всички държави за преустановяване на безнаказаността и преследване на виновните за престъпления срещу човечеството и военни престъпления, включително свързаните със сексуално и друго насилие спрямо жени и момичета,
– като взе предвид Плана за действие на Съвета на ЕС относно равенството между половете и предоставянето на правомощия на жените при сътрудничеството за развитие, с който следва да се гарантира интегрирането на равенството на половете в работата на ЕС със страните партньори на всички равнища,
– като взе предвид назначаването през март 2010 г. на специален представител към Генералния секретар на ООН по проблема със сексуалното насилие по време на въоръжени конфликти,
– като взе предвид документа на Съвета „Цялостен подход към изпълнението от ЕС на Резолюции № 1325 и 1820 на Съвета за сигурност на ООН“ и оперативния документ „Изпълнение на Резолюция 1325, подкрепена от Резолюция 1820 на Съвета за сигурност на ООН в контекста на ЕПСО“, и двата приети през декември 2008 г., и документа на Съвета „Включване на въпросите относно правата на човека в Европейската политика за сигурност и отбрана (ЕПСО)“ от септември 2006 г.,
– като взе предвид своята резолюция от 7 октомври 2010 г. относно неуспехите в защитата на правата на човека и правосъдието в Демократична република Конго,
– като взе предвид новото образувание на ООН по въпросите, свързани с пола („UN Women“),
– като взе предвид член 110, параграф 2 от своя правилник,
A. като има предвид, че тази година бележи десетата годишнина от приемането на Резолюция № 1325 на Съвета за сигурност на ООН, която е първата резолюция, която засяга несъразмерно големите и единствени по рода си последици на въоръжените конфликти върху жените и свързва преживяванията на жените по време на конфликти с опазването на световния мир и сигурността, като включва взаимосвързаните тематични области на участието, закрилата, предотвратяването, помощта и възстановяването;
Б. като има предвид Международния ден за борба срещу насилието спрямо жените, 25 ноември,
В. като има предвид, че резолюции на Съвета за сигурност на ООН №№ 1820, 1888 и 1889 укрепват и допълват резолюция 1325, и четирите заедно трябва да се считат за набор от ангажименти към жените, мира и сигурността,
Г. като има предвид, че изпълнението на тези ангажименти е обща грижа и отговорност на всички държави-членки на ООН, независимо дали са засегнати от конфликти, дали са донори или други; като подчертава по отношение на това приемането през декември 2008 г. на Насоки на ЕС относно насилието спрямо жени и момичета и Насоки на ЕС относно децата и въоръжените конфликти и борбата с всички форми на дискриминация по отношение на тях, което представлява силен политически сигнал, че тези приоритети са приоритети за Съюза,
Д. като има предвид, че Европейският парламент следва да наблюдава прилагането на широкия подход и на бъдещия план за действие относно равенството между половете и предоставянето на правомощия на жените във външната дейност на ЕС, както и изпълнението на насоките относно насилието спрямо жени и деца,
Е. като има предвид, че ЕС следва да предостави възможност за участие на жените в предотвратяването на конфликти, в управлението на кризи, в мирните преговори и на етапите след конфликти като например планирането на следвоенното възстановяване,
Ж. като има предвид, че когато са част от широко разпространени и системни практики, изнасилването и сексуалното робство са признати от Женевската конвенция за престъпления срещу човечеството и военни престъпления; като има предвид, че сега изнасилването също е признато за елемент от престъплението геноцид, когато се извършва с намерението за унищожаване, пълно или частично, на определена целева група; като има предвид, че ЕС следва да подкрепя усилията, насочени към преустановяване на безнаказаността на извършителите на престъпления на сексуално насилие спрямо жени и деца,
З. като има предвид, че създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) следва да допринася за по-нататъшното изпълнение на резолюции 1325 и 1820 на Съвета за сигурност на ООН по отношение както на вътрешната си структура, така и на външните си дейности и политики,
И. като има предвид, че ЕС е приел редица важни документи за това как да се прилагат резолюции 1820 и 1325 на Съвета за сигурност,
Й. като има предвид, че 2010 г. е също годината на прегледа на ЦХР плюс 10;
К. като има предвид, че малцинството от държавите-членки на ЕС имат изготвени национални планове за действие за изпълнение на резолюция 1325,
1. подчертава, че десетата годишнина на резолюция 1325 на Съвета за сигурност следва да отбележи началото на засилен дневен ред за изпълнение на резолюция 1325, който не може да отбележи напредък без политическо ръководство на най-високи равнища и без увеличени ресурси; силно препоръчва този въпрос да се разгледа надлежно при текущия преглед на политиката на ЕС за права на човека, когато става въпрос за изработване на всеобхватна стратегия за правата на човека за отделните държави и за оценка на Насоките на ЕС относно насилието спрямо жени и момичета и Насоките на ЕС относно децата и въоръжените конфликти и борбата с всички форми на дискриминация по отношение на тях;
2. призовава за отпускане на специфични финансови, човешки и организационни ресурси за участието на жените и интегрирането на въпросите, свързани с пола, в областта на външната политика и политиката на сигурност; призовава за изпращане на повече жени в полицейските и военните мисии, в мисиите в областта на правосъдието и правовата държава, както и при мироопазващи операции; призовава държавите-членки на ЕС активно да насърчават жените да участват в техните двустранни и многостранни отношения с държави и организации извън ЕС;
3. счита създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) за уникална възможност за укрепване на ролята на ЕС по отношение на прилагането на резолюции 1820 и 1325 на Съвета за сигурност на ООН;
4. настоятелно призовава Върховния представител/заместник-председател на Комисията и държавите-членки на ЕС да включат препратка към резолюции 1820 и 1325 на Съвета за сигурност на ООН във всяко решение на Съвета в областта на общата политика на сигурност и отбрана (ОПСО) и всеки мандат на мисия и винаги да се уверяват, че във всички мисии на ОПСО участва поне един съветник по въпросите на половете и че те имат план за действие относно прилагането на аспектите, свързани с жените, мира и сигурността; настоятелно призовава Върховния представител/заместник-председател на Комисията, държавите-членки на ЕС и ръководителите на мисии да включат като стандартна част от всяка мисия сътрудничеството и консултациите с местните организации на жените;
5. призовава за създаването на подходящи публични процедури за внасяне на жалби, които биха спомогнали за докладване по-конкретно на сексуалното и свързаното с пола насилие; призовава Върховния представител/заместник-председател на Комисията да включва подробен доклад относно жените, мира и сигурността в оценката на мисиите на ОПСО на всеки шест месеца;
6. припомня масовото групово изнасилване, състояло се между 30 юли и 4 август в минна област в източната част на Конго, и че през миналата година са докладвани най-малко 8300 изнасилвания в източната част на Конго, и че най-малко 1 244 жени съобщават за изнасилване през първото тримесечие на 2010 г. което се равнява средно на 14 изнасилвания на ден; настоятелно призовава двете мисиите на ЕС в ДР Конго – EUPOL ДР Конго и EUSEC ДР Конго, да превърнат борбата срещу сексуалното насилие и участието на жените в основен приоритет в контекста на усилията за реформа на конгоанския сектор за сигурност;
7. подчертава, че е важно ЕС да назначи жени в полицейските и военни сили към мисиите на ОПСО в по-голям мащаб; контингентът на жените – полицейски служители в рамките на мироопазващите сили на ООН в Либерия може да се използва като модел;
8. посочва необходимостта от създаване на кодекс за поведение на персонала на ЕС, служещ във военните и гражданските мисии, който да подчертава, че сексуалната експлоатация е неоправдано и престъпно поведение;
9. призовава за прилагането на резолюции 1325 и 1820 на Съвета за сигурност на ООН в националните стратегически документите на ЕС и за мобилизиране на по-голяма финансова подкрепа за участието на жените от засегнатите от конфликти страни в европейските процеси; призовава Върховния представител/заместник-председател на Комисията и членовете на Комисията, отговарящи за развитието, разширяването и хуманитарната помощ да включат аспектите, свързани с жените, мира и сигурността като неделима част от планирането и програмирането на външните финансови инструменти като ЕИДЧП, ИИС, ИПП, и най-вече на ИСР и Инструмента за стабилност;
10. подчертава, че Европейската комисия следва да улесни достъпа на малките НПО до субсидии на Европейския инструмент за демокрация и човешки права (ЕИДЧП); припомня, че понастоящем голям брой малки организации на жените не успяват да се справят с бюрократичната пречка на кандидатстването за субсидии;
11. призовава члена на Комисията, отговарящ за развитието, да подпомага работата на организациите на жените в засегнатите от конфликти райони; настоятелно призовава Върховния представител/заместник-председател на Комисията да използва дългосрочния компонент на Инструмента за стабилност (ИС) за отпускане на финансиране в подкрепа на участието на жените в процесите, свързани с мира, сигурността и помирението и да задели средства за жените, мира и сигурността във всички краткосрочни мерки, финансирани по член 3 от Инструмента за стабилност;
12. счита, че делегациите на ЕС следва да информират организациите на гражданското общество, като например местните организации на жените, за своето участие в конфликтните региони и да се консултират с организациите на гражданското общество в процеса на разработване на политики;
13. призовава за незабавно увеличаване на участието на жените във всички инициативи, насочени към намирането на решения на конфликти, включително като посредници, преговарящи и при прилагането на мерките за разрешаване на конфликтите;
14. призовава Върховния представител/заместник-председател на Комисията да даде старт на провеждана веднъж годишно седмица, през която да се провеждат консултации с жени-лидери, и която може да допълва Глобалния ден на отворените врати за жени и мир на ООН, последвана от доклади на делегацията на ЕС и последващи действия;
15. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външната политика и политиката на сигурност, правителствата и парламентите на държавите-членки, специалния представител на ООН по въпросите на сексуалното насилие при въоръжени конфликти и на новоназначения ръководител на службата на ООН по въпросите на равенството между половете (ООН Жени).
