ОКОНЧАТЕЛЕН
A6-0438/2006
19.12.2006
ДОКЛАД
относно тематична стратегия за рециклирането на отпадъци
(2006/2175(INI))
Комисия по околната среда, здравеопазването и безопасността на храните
Докладчик:
Johannes Blokland
PE 374.495v03-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................10
PROCEDURE...........................................................................................................................16
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно тематична стратегия за рециклирането на отпадъци
( 2006/2175(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Икономическия и социален комитет и Комитета на регионите за "Прилагане на устойчиво използване на ресурсите: тематична стратегия за превенция и рециклиране на отпадъците” ( COM(2005)0666 );
– като взе предвид членове 2 и 6 от Договора за ЕС, по силата на които изискванията за защита на околната среда трябва да бъдат включени в различни сектори на политиката на Общността, с цел насърчаване на развитието на устойчивите икономическите дейности за околната среда;
– като взе предвид член 175 от Договора за ЕС;
– като взе предвид решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г., полагащо основите на Шестата програма за действие на Общността в областта на околната среда
ОВ L 242, 10.9.2002, стр. 1. , по-специално член 8 от нея;
– като взе предвид, съобщението на Комисията "Тематична стратегия за устойчиво използване на природните ресурси" ( COM(2005)0670 ),
– като взе предвид своята резолюция от 20 април 2004 г. относно съобщение на Комисията "Към тематична стратегия за превенция и рециклиране на отпадъците"
ОВ C 104E, 30.4.2004, стр. 401. ,
– като взе предвид своята резолюция от 19 ноември 2003 г. по повод последвалия доклад относно резолюция на Съвета 75/442/EEC (Рамкова Директива за отпадъците)
ОВ C 87E, 7.4.2004, стр. 400. ,
– като взе предвид своята резолюция от 14 ноември 1996 г. относно съобщението на Комисията за преглед на стратегията на Общността при управлението на отпадъци и проекторезолюцията на Съвета относно политиката за отпадъци
ОВ C 362, 2.12.1996, стр. 241. и резолюция на Съвета от 24 февруари 1997 г. относно стратегията на Общността за управление на отпадъците
ОВ C 76, 11.3.1997, стр. 1. ,
– като взе предвид решения на Съда на Европейските общности, по-специално дела C-203/96, C-365/97, C-209/98, C-418/99, C-419/99, C-9/00, C-228/00, C-458/00, C-416/02 и C-121/03;
– като взе предвид член 45 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисия по околната среда, здравеопазването и безопасността на храните ( A6‑0438/2006 ),
1. Въведение
А. като има предвид, че член 8 от Шестата програма за действие в областта на околната среда (EAP) постави ясни цели, запланувани резултати и принципи, относно политиката на ЕС в областта на управление на отпадъците;
Б. като има предвид, че член 8, параграф 2, буква (iv) от Шестата програма за действие в областта на околната среда (EAP), предвижда преразглеждането или разширяването на директивите относно строителните отпадъци и отпадъци от разрушаване, канализационните утайки и биоразграждащи се отпадъци;
2. Настоящата ситуация
B. като има предвид, че въпреки постигнатия успех от ЕС чрез политиката в управлението на отпадъци през последните 30 години, следните проблеми остават нерешени:
1. обемът на опасните и неопасните отпадъци продължава да нараства;
2. потенциалът за предотвратяване на образуването и рециклирането на отпадъци не се използва ефективно;
3. все още нараства нелегалното (трансгранично) превозване на отпадъци;
4. управлението на отпадъци причинява емисии във въздуха водата и почвата;
5. липсва законодателство за някои основни отпадъчни потоци;
6. законодателството за отпадъците в много области е слабо приложимо;
7. държавите-членки имат различни подходи при решаването на проблема с отпадъците;
8. настоящата формулировка на законодателството на ЕС в областта на отпадъците поражда проблеми при тълкуването;
Г. като има предвид, че икономиките са като екосистемите: и двете системи използват енергия и материали, за да ги превърнат в продукти и процеси, като разликата се състои в това, че нашата икономика следва линейни ресурсни потоци, докато природата функционира на цикли; като има предвид, че екосистемите изпълняват функции, които превръщат отпадъците в ресурси, чрез прехвърляне на енергия от слънчевата светлина и че промишлените процеси не са способни да правят това; като има предвид, че в контекста на бързото нарастване на икономиките и на населението, производството и продуктите, произвеждащи отпадъчни потоци, които природата не може да абсорбира, нито да преработи в нови източници на енергия, представлява нарастващ брой проблеми от гледна точка на устойчивото развитие;
Д. като има предвид, че има спешна нужда от промяна на настоящата система на продукция и консумация; като има предвид, че основната цел е да се промени консумацията в устойчива и да се изравнят процесите на добиване на сурови материали, производството и създаването на продукти възможно най-много с естествените процеси и концепции;
Е. като има предвид, че по-голямото познаване на това как функционират естествените системи и на организирането на икономиките според биологичните принципи, може едновременно да подобри околната среда, и да насочи развитието в правилната посока;
Ж. като има предвид, че насърчаването на по-интегрирани и систематични практики като групирането на производства, функционално мислене (превръщането на продукти в услуги), дематериализацията и технологичното развитие, основано на имитиране на природата, представлява начин да се предотврати производството на отпадъци;
3. Цели на развиващата се политика за отпадъците на ЕС
З. като има предвид, че в повечето държави-членки унищожаването и по-специално, изхвърлянето на отпадъци в природата представлява най-разпространения начин за обработване на отпадъци;
И. като има предвид, че превенцията, повторната употреба, рециклирането и възвръщането на енергията от отпадъците - редът на изброяване отговаря на практическо приложение - могат да опазят природните ресурси;
Й. като има предвид, че общностните и национални цели за превенция не са постигнати, въпреки че превенцията е най-важната цел;
К. като има предвид, че няма адекватни минимални стандарти на общностно ниво, които могат да се прилагат при инсталации за оползотворяване и рециклиране на отпадъци, което предизвиква различни нива на защита на околната среда в държавите-членки, екологичен дъмпинг и неравностойна конкуренция;
1. Признава съобщението на Комисията „Прилагане на устойчиво използване на ресурсите: тематична стратегия за превенция и рециклиране на отпадъците” за основа на дискусиите относно бъдещата политика в областта на отпадъците;
2. Подчертава основната цел пред управлението на отпадъците, която е по-скоро постигане на високо ниво на защита на околната среда и човешкото здраве, отколкото улесняване на функционирането на вътрешния пазар за оползотворяване на отпадъци;
3. Подчертава, че трябва да се има предвид не само влиянието върху околната среда в ЕС, но и извън него;
4. Подчертава важността на основните принципи за управлението на отпадъците, като принципа на предпазливост и принципа „замърсителят плаща”, принципа на отговорност на производителят на отпадъци и, за специфични изхвърляния на отпадъци, принципа на отговорност на отделният причинител, а също така и принципите на близост и самодостатъчност;
4. Основни действия
5. Подчертава, че пълното прилагане на съществуващото законодателство в областта на отпадъците и еднаквото му изпълнение във всички държави-членки е ключов приоритет;
6. Не проумява защо, въпреки предложението за преразглеждане на рамковата директива относно отпадъците, множество конкретни мерки за прилагане и инструменти (предвидени в Шестата програма за действие в областта на околната среда) липсват;
4.1 Опростяване и осъвременяване на съществуващото законодателство
7. Подчертава, че промяната на определенията следва да се предприема единствено с цел разясняване, а не за отслабване на правилата за опазване на околната среда или насърчаване на приемането от обществото на дадено понятие (примерно чрез смекчаване на отрицателните конотации на думите „отпадъци” или „унищожаване на отпадъци”);
8. Подчертава, че политически решения като дефинирането на отпадъците, на тяхното оползотворяване и унищожаване не трябва да се вземат чрез комитология, а чрез съвместно вземане на решение;
9. Подчертава, че използването на процедурата на комитология следва да се сведе до неполитическите решения, особено когато те имат технически и научен характер;
10. Обявява се против общото декласифициране на отпадъци, което може да доведе до неподходяща екологична обработка и липса на проследяване на потока от отпадъци; подчертава, че процедурите по декласифициране на отпадъци следва да се разглеждат при изключителни случаи на хомогенни потоци отпадъци като компост, рециклирани строителни материали, регенерирана хартия и регенерирано стъкло;
11. Подчертава, че отпадъците не се разглеждат като такива едва когато съответният поток от отпадъци е бил повторно използван, рециклиран или регенериран, което не изключва възможността операцията по регенерирането да доведе до нови отпадъци, и когато са изпълнени договорените европейски критерии, което ги прави подходящи за определена цел и правилата за проследяване са били приети и приложени;
12. Отправя искане всички отпадъци, предназначени за добиване на енергия или изгаряне да бъдат разглеждани като такива и към тях да се прилага Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците
ОВ L 332, 28.12.00, стр. 91.
13. Подчертава, че списъците за оползотворяване и унищожаване на отпадъците в приложенията към Рамковата директива относно отпадъците следва да бъдат преразгледани и адаптирани към настоящата практика на управление на отпадъците съобразно процедурата на съвместно вземане на решение;
14. Изказва своята силна резервираност във връзка с предложения метод за изчисление на енергийната ефективност и факта, че той ще се прилага единствено за общинските пещи за изгаряне на отпадъци; призовава Комисията да преразгледа директивата относно изгарянето на отпадъците, така че да се установят еднакви екологични стандарти (за емисиите и енергийната ефективност) както за изгарянето, така и за комбинираното изгаряне;
4.2 Въвеждане на понятието цикъл на живот в областта на отпадъците
15. Подчертава ключовото значение на наличието на йерархия в областта на отпадъците, която да определя приоритети за действие в низходящ ред:
– превенция;
– повторна употреба;
– рециклиране на материалите;
– други действия за повторна употреба (например за добиване на енергия);
– унищожаване,
като общо правило за управлението на отпадъците с оглед постигане на целта да се намалят производството на отпадъци и отрицателните отражения върху човешкото здраве и околната среда, произтичащи от производството на отпадъци и тяхното управление;
16. Разглежда понятието за цикъл на живота като важна идея при оценката на отражението на отпадъците върху околната среда и човешкото здраве; подчертава, че самата йерархия се основава на тази идея, но приема, че цикълът на живот и други анализи могат да бъдат използвани при изключителни случаи за отклонение от йерархията на отпадъците, но единствено ако ясно е показано, че другият вариант е по-благоприятен от екологична или здравна гледна точка или за избягване на неразумно високи разходи;
4.3 Подобряване на базата знания
17. Подкрепя подобряването на базата знания съобразно политиката на ЕС в областта на отпадъците, но подчертава, че изпълнението на конкретни действия е по-важно;
4.4 Превенция в областта на отпадъците
18. Изразява съжаление заради липсата на цели за качествено и количествено намаляване на всички съответстващи отпадъци, които бяха посочени като една от приоритетните дейности на Шестата програма за действие в областта на околната среда; призовава Комисията да излезе с предложение за такива цели при окончателната оценка на Шестата програма за действие в областта на околната среда;
19. Призовава Комисията да излезе с конкретни мерки за превенция в областта на политиките за продуктите и химическите вещества и екологичното проектиране, така че да се намалят производството на отпадъци и присъствието на опасни вещества в отпадъците, като по този начин се засили безопасното и екологично обработване на отпадъците; подчертава важността на насърчаването на продукти и технологии, които да нанасят по-малко щети на околната среда, както и на продукти, които са по-подходящи за повторна употреба и рециклиране;
20. Подчертава взаимодействието между стратегиите в областта на отпадъците и други стратегии и най-вече устойчивото използване на природните ресурси, устойчивото развитие и интегрираната политика относно продуктите;
21. Призовава Комисията да разработи серия индикатори до 2008 г., както бе обявено в стратегията за ресурсите;
22. Emphasises that proper implementation of the concept of producer responsibility is a strong instrument to prevent waste;
23. Draws attention to the role of information campaigns on waste policy, particularly on prevention and raising public awareness of the benefits of sustainable waste management;
24. Calls on the Commission to reinforce the waste prevention aspects of the Best Available Technique reference documents (BREFs) developed under Council Directive 96/61/EC of 24 September 1996 concerning Integrated Pollution Prevention and Control
OJ L 257, 10.10.1996, p. 26. (the IPPC Directive) and to include relevant guidance in these documents;
4.5 Re-use
25. Calls on the Commission to come forward with concrete measures to promote re-use and repair activities:
- setting up an accreditation for re-use centres;
- introducing a reduced VAT rate on products sold by accredited re-use centres;
- development of a road-map to elaborate re-use standards at EU level;
- ensuring monitoring and reporting on re-use activities;
4.6 Towards a European recycling society
26. Underlines the importance of achieving common minimum standards for recovery and recycling at EU level, and stresses that a level playing field will only be established when the use of economic instruments is approximated throughout the EU;
27. Emphasises the importance of source separation of waste, as well as recycling targets and producer responsibility in order to increase the recycling rate of certain waste streams;
28. Recognises the need for better EU cooperation in managing cross-border waste problems;
29. Points out that any material-based approach to boost recycling should go hand in hand with a waste stream based approach; calls on the Commission to investigate further the feasibility and economic viability of such a strategy;
30. Calls once again on the Commission to propose separate directives on biodegradable waste, construction and demolition waste and sewage sludge, as indicated in the 6 th EAP;
31. Calls on the Commission to follow up on its Green Paper on PVC and propose a separate directive on PVC, given the numerous environmental and health problems over its entire life cycle, in particular when it becomes a waste;
32. Calls for the quantities of waste for disposal to be reduced to a minimum; calls on the Commission again to revise the landfill directive, including a timetable:
– from 2010, a ban on landfill of non-pretreated waste with fermentable components;
– from 2015, a ban on landfill of paper, cardboard, glass, textiles, wood, plastics, metals, rubber, cork, pottery, concrete, brick and tiles;
– from 2020, a ban on landfill of all recyclable waste;
– from 2025, a ban on landfill of all residual waste, except where this is unavoidable or hazardous (e.g. filter ash);
33. Considers that Regulation (EC) No 1013/2006 of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on shipments of waste
OJ L 190, 12.7.2006, p. 1. implements legal obligations from the UN Basel Convention and OECD Decisions; supports the prevention of eco-dumping and sham recovery and underlines that an objective of regulating shipments of waste is to enhance the re-use and recycling of waste ensuring a high level of environmental and human health protection;
34. Emphasises the right of Member States to apply the proximity and self-sufficiency principle in relation to recovery or disposal of mixed municipal waste in order to encourage national planning of waste management and waste incineration capacity;
0
0 0
35. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията, and the governments and parliaments of the Member States.
EXPLANATORY STATEMENT
1. Introduction
In December 2005 the Commission submitted a Thematic Strategy on the prevention and recycling of waste to the Council and the European Parliament, along with a proposal for revision of the Waste Framework Directive.
The strategy stems from the Sixth Environment Action Programme (July 2002) and follows from the Council's conclusions and Parliament's conclusions of April 2004 in response to a communication from the Commission. The objective of the strategy is to contribute to achieving efficient and sustainable use of natural resources, with a view to reducing the negative impact of waste on the environment. That is one of the reasons for the simultaneous publication of the strategy on resource use.
The European Union has been pursuing a policy on waste for more than 30 years. The policy was introduced in response to the fact that the problems of waste were becoming increasingly manifest, and the environment and public health were being put at risk by all of the harmful effects associated with the uncontrolled dumping of waste. That was the crucial reason for developing a policy on waste. The most important goal of waste policy has always been the protection of the environment. It is very important to keep this concern, the protection of the environment, firmly in mind.
2. The current situation
A great deal has been achieved over the past 30 years. Many harmful substances have been eliminated from products and therefore no longer end up in waste. More environmentally friendly methods of treating waste have been developed. It should, however, be pointed out that there are major differences between the Member States as regards the volume of waste re‑used or recycled. At the EU level, legislation has been adopted on the export, landfilling and incineration of waste. In addition, legislation has been introduced for specific waste streams, such as waste batteries, packaging, cars and electrical equipment. It is proving no simple matter to adopt, implement, monitor and enforce legislation relating to so many different waste streams and different treatment methods, applying in 25 different Member States.
Although a great deal has been achieved with regard to legislation and its implementation, the following problems and shortcomings, in particular, exist:
· The volume of waste is continuing to increase.
· Too much waste is still being landfilled.
· There is still too little re‑use or recycling of waste.
· Differences between Member States in terms of progress in (implementing) waste policy are still too numerous and too wide.
· Partly as a consequence of this, illegal and undesirable transport of waste is still a frequent occurrence.
· There is a continuing debate on the interpretation and implementation of waste policy, including with regard to definitions.
· EU legislation on waste is being inadequately implemented and enforced.
In the light of these problems, your rapporteur welcomes the fact that the Commission has finally put forward a proposal for a strategy. Regrettably, however, the proposal only addresses the aforementioned problems to a very limited extent. Few concrete measures are being proposed in the area of prevention and recycling. The only concrete proposals put forward have been taken up in the revision of the framework directive.
3. Aims of an evolving EU policy on waste
The main aim of EU waste policy is to protect the environment, not to facilitate the internal market for waste. It is, of course, important to eliminate unfair competition on the waste market. That means that the same environmental conditions must apply to all of the Member States and must be enforced. Despite a history of 30 years of European legislation on waste, we are, regrettably, still a long way from applying the same environmental conditions. In the case of a number of waste streams, no legislation is in place as yet. In addition, existing legislation is not being implemented and enforced (in the same way) in every Member State. It is therefore very important to pay attention to improving the way in which current EU waste legislation is applied, implemented and enforced.
It should also be stressed that the precautionary principle, the 'polluter pays' principle, the principle of producer responsibility and the principles of proximity and self‑sufficiency must continue to be fully applied in future EU waste policy. Above all for specific waste streams, the principle of individual producer responsibility can produce positive results, as, for example, in the case of packaging, batteries, cars and electrical equipment.
4. The key measures
The Commission has proposed a package of measures, which may be divided into four main areas. These measures are set out, and commented on, below:
4.1 Simplification and modernisation of existing legislation
The Commission is proposing that a number of definitions be clarified, applied in a different way or interpreted differently. The definitions concerned are those of waste, disposal, recovery and recycling. In practice, it has become apparent that there are various misunderstandings, and some uncertainty, surrounding the definitions used in EU waste policy. The main reason for this is that the situation in practice, involving all kinds of different waste streams and different types of waste handling, is very complex. Moreover, the waste industry has often insisted on testing the boundaries of European waste legislation in the courts. This has led to a number of rulings by the European Court of Justice interpreting or clarifying the legislation. Generally speaking, the idea is that the Court of Justice only tests cases against current legislation. As, however, the current legislation is evidently unclear in places and contains shortcomings, the Court has been stepping to a greater extent into the shoes of the legislature.
The task of the legislature (the European Parliament and Council) is now to rectify the problem of the shortcomings and lack of clarity in the legislation. It is very important, however, to approach this in a well thought‑out way. If definitions are changed, this could again lead to a long period of uncertainty and to fresh problems regarding how to interpret the new definitions. It is therefore better to take the existing definitions as the basis and to only clarify and supplement them where necessary. The complete set of definitions is designed to provide a clear framework for European waste legislation. The purpose of amending definitions is absolutely not to deal with problems of image or to get round certain rules on environmental protection laid down in waste legislation. Amending the definition of waste in order to classify certain waste streams as products so as to remove the negative 'waste' label attaching to them is not a legitimate reason for introducing such an amendment. The same applies to amending the definition of recovery with a view to getting away from the negative image of disposal. Failure to achieve targets for re‑use, recycling and recovery of waste streams under other directives is also not a good reason for amending definitions. It should be stressed again that definitions should be amended on grounds of logic, consistency and clarity. If there are problems in connection with targets, it may perhaps be necessary to amend the targets, not, however, the definitions!
4.1.1 Definition of waste
The Commission is proposing to allow the possibility of classifying waste streams as non‑waste. So-called 'end‑of‑waste' criteria have been established to that end. However, great care must be exercised in taking this approach. It is important to specify at the outset that this may only apply to a limited number of waste streams. That means homogenous waste streams which do not (and cannot) have a negative impact on the environment. A further prerequisite is that non‑waste status must not lead to a reduction in environmental protection. Finally, non‑waste status should only be able to be obtained after the waste has undergone treatment which results in a product that meets specific European quality criteria, ensuring that it may be used for the intended purpose in a safe and environmentally responsible way. Waste streams that may be eligible to be accorded non‑waste status are recycled compost and the inert part of destruction and demolition waste (granulated rubble).
4.1.2 Definition of disposal and recovery activities
The definitions laid down in current legislation, as interpreted by the European Court of Justice, do not tend to promote good environmental practice. For example, co- incineration of waste in a cement kiln is deemed by the Court to constitute recovery and incineration of waste in a specialised incineration kiln to constitute disposal, although the environmental standards applying to pollutant emissions are less stringent in the case of co-incineration plants. In order to resolve this problem, the Commission is proposing to accord recovery status to incineration plants with high energy efficiency. This approach raises questions, as the incineration of waste is, clearly, designed in particular to dispose of waste. It would be better to resolve the problem in relation to incineration and co‑incineration plants by imposing the same environmental conditions on both. In practice, that may be done by amending the directive on waste incineration in order to apply the same emissions and energy efficiency standards to both incineration and co-incineration plants.
The Commission gives technical committees an important role in determining when waste ceases to be waste or when an activity may be regarded as disposal and when it may be regarded as recovery. Given that such decisions may have important consequences, they must be taken at the political level, through the codecision procedure.
4.2 Introduction of life-cycle thinking into waste policy
The Commission is proposing that, when deciding on the best way of handling a waste stream, a life cycle analysis be carried out. With the help of such an analysis, it is possible to determine what way of handling waste is best for the environment taking account of the whole of the life cycle, from production up to and including the treatment of waste. In principle, this approach is to be viewed positively, as it is based on looking at the overall environmental impact. On the other hand, there is a risk that this approach is chiefly theoretical in nature. In practice, it will be very difficult to carry out an objective life cycle analysis. If there are uncertain factors in the analysis, there will be a lot of room for discussion. That can quickly lead to an assessment being made on the basis of political, rather than purely technical, considerations.
It is therefore better to retain the current five‑step waste hierarchy as the starting point. It is possible to envisage deviating from this hierarchy, however, in the case of a limited number of specific waste streams. It is necessary, of course, to clearly demonstrate, in that connection, that the handling of waste at a lower level in the hierarchy has clear environmental benefits. Furthermore, such decisions must not be left to technical committees, as they are policy decisions.
4.3 Improving the knowledge base
Although it is always desirable to improve the knowledge base in relation to waste policy, there is a risk that a disproportionate amount of time and energy could be devoted to this. This must not be done at the expense of adopting and implementing concrete measures to improve waste policy and better protect the environment.
The knowledge base for a life cycle analysis, for example, must lead to an objective method and be verified by an independent committee of experts.
4.4 Waste prevention
The Commission is simply proposing that possible measures on waste prevention be chiefly left to the Member States. The Sixth Environment Action Programme clearly states that specific reduction targets must be introduced. Such targets are not, however, being proposed by the Commission, although this is necessary given that waste generation is continually increasing. In one way or another it is necessary to separate economic growth and waste generation. Further introducing producer responsibility may possibly play a role in this.
4.5 Towards a European recycling society
The goal to which the Commission aspires, a recycling society, is a laudable one. However, it is important to be aware that, unfortunately, we are still a long way from that goal. Although the Sixth Environment Action Programme specified that the Commission must introduce new directives relating to biowaste, construction and demolition waste and sewage sludge, it has not yet done so. There is, however, a great need for such legislation, as there is at present a lack of clear rules. That is not helping the environment or the internal market for recycling. Furthermore, the industry itself is asking for European legislation on these waste streams.
In addition, it is very surprising that it is being implied by the Commission that existing EU legislation is a problem. It is even being suggested that the targets for recycling of end‑of‑life vehicles and waste electrical equipment should be amended. Moreover, according to the Commission, the Waste Shipment Regulation should be overhauled, although (following intensive negotiations) the legislation in question is to be published shortly. The Commission is completely wide of the mark here, as the Waste Shipment Regulation is precisely designed to prevent cross-border shipments of waste that seek to circumvent environmental rules or treat waste in a way which provides less protection for the environment.
It is therefore essential for the European Parliament and the Council to expressly state that the main objective of European waste legislation is the protection of the environment.
Finally, the Commission is proposing that the Waste Oil Directive be repealed. In the proposal for revision of the Waste Framework Directive, the obligation to collect waste oils is retained. The risk, however, is that little motivation will be shown if waste oils may be combusted. The grounds for the proposal are that a life cycle analysis has apparently shown that regeneration of waste oils has no greater advantages for the environment than combustion. This is, however, disputed by the oil processing industry. Furthermore, in a number of Member States investment has specifically been channelled into infrastructure for processing waste oils. The Commission's proposal appears to be at odds with the goal of creating a recycling society.
PROCEDURE
Title
A Thematic Strategy on recycling of waste
Procedure number
2006/2175(INI)
Committee responsible Date authorisation announced in plenary
ENVI 6.7.2006
Committee(s) asked for opinion(s) Date announced in plenary
ITRE 6.7.2006
Not delivering opinion(s) Date of decision
ITRE 22.2.2006
Enhanced cooperation Date announced in plenary
Rapporteur(s) Date appointed
Johannes Blokland 29.11.2005
Previous rapporteur(s)
Discussed in committee
13.7.2006
Date adopted
28.11.2006
Result of final vote
+
-
0
51
0
0
Members present for the final vote
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Frieda Brepoels, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Anne Ferreira, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Marie-Noëlle Lienemann, Linda McAvan, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Karin Scheele, Richard Seeber, Kathy Sinnott, Bogusław Sonik, Antonios Trakatellis, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Åsa Westlund
Substitute(s) present for the final vote
Pilar Ayuso, Giovanni Berlinguer, Philip Bushill-Matthews, Niels Busk, Bairbre de Brún, Hélène Goudin, Ambroise Guellec, Jutta Haug, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Miroslav Mikolášik
Substitute(s) under Rule 178(2) present for the final vote
Date tabled
19.12.2006
Comments (available in one language only)
