14.6.2010 B7-0348/2010 ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ относно приключване на разискванията по изявления на Съвета и на Комисията
съгласно член 110, параграф 2 от Правилника за дейността
относно „ЕС 2020“
Martin Schulz
,
Stephen Hughes
от името на групата S&D
Daniel Cohn-Bendit
,
Rebecca Harms
,
Philippe Lamberts
от името на групата Verts/ALE
PE441.929v01-00 B7‑0348/2010 Резолюция на Европейския парламент относно „ЕС 2020”
Европейският парламент ,
– като взе предвид съобщението на Комисията относно засилване на координацията на икономическата политика (COM (2010)250),
– като взе предвид Регламента на Съвета за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране,
– като взе предвид заключенията на председателството след последното заседание на Европейския съвет на 25 и 26 март,
– като взе предвид заключенията на председателството след заседанията на Европейския съвет от март 2000 г., 2001 г., 2005 г., 2006 г., 2007 г. и от декември 2009 г.,
– като взе предвид заседанието на държавните и правителствените ръководители на еврозоната, проведено на 7 май 2010 г.,
– като взе предвид решенията на Съвета по икономически и финансови въпроси (ECOFIN) от 9 май 2010 г.,
– като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „Европа 2020 г.: стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ ( COM(2010)2020 ),
– като взе предвид оценката на Комисията относно Лисабонската стратегия (SEC (2010) 114),
– като взе предвид съобщението на Комисията относно засилване на координацията на икономическите политики (COM(2010)250),
– като взе предвид своята резолюция от 10 март 2010 г. относно „ЕС 2020“ Приети текстове от тази дата, P7_TA(2010)0053 .
,
– като взе предвид член 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
– като взе предвид член 110, параграф 2 от своя правилник,
A. като има предвид, че като се отчете продължаващата сериозност на финансовата, икономическа и социална криза, очакванията новата стратегия „Европа 2020“ да бъде одобрена от Европейския съвет през юни 2010 г. са много високи,
Б. като има предвид, че държавите-членки продължават да бъдат изправени пред нарастваща безработица, която при отсъствие на адекватни политически реакции в крайна сметка може да засегне близо 28 милиона души в рамките на ЕС, като по този начин ще доведе до огромни затруднения в социален и личностен план; като има предвид, че кризата унищожава милиони работни места и влошава проблема с несигурността на работните места и с бедността; като има предвид, че 16 % от жителите на ЕС са застрашени от бедност; като има предвид, че 9,6 % от хората са безработни; като има предвид, че 8 % от хората са считани за „работещи бедни“,
В. като има предвид, че изменението на климата, загубата на биологично разнообразие и разхищението на природни ресурси принципно поставят под въпрос съвременното неустойчиво производство, както и моделите за разпределение и потребление, което налага разработването на нов устойчив модел за развитие,
Г. като има предвид, че Лисабонската стратегия основателно постави целта за постигането на силно конкурентоспособна, основана на знанието икономика, разполагаща с капацитет за устойчиво развитие, повече и по-добри работни места, по-голямо социално сближаване и опазване на околната среда, но не постигна целите си,
Д. като има предвид, че в Договора от Лисабон ясно е посочено, че Съюзът определя и провежда своята външна дейност с цел засилване на устойчивото икономическо, социално и екологично развитие на развиващите се страни, като основната цел е изкореняването на бедността с оглед насърчаване интегрирането на всички държави в световната икономика,
Е. като има предвид, че след няколко месеца на излишни и скъпоструващи колебания, които сериозно задълбочиха фискалната криза в еврозоната, Съветът постигна съгласие относно пакет от мерки за запазване на финансовата стабилност в Европа, включително създаването на европейски механизъм за финансово стабилизиране, разполагащ с общ обем от средства до 500 милиарда евро,
Ж. като има предвид, че паричен съюз, който се характеризира с липсата на рамка за решаване на кризи за силно задлъжнелите страни и с липсата на трансгранични финансови институции, както и с липсата на координирани антициклични фискални политики, е силно уязвим за вътрешни и външни сътресения,
1. изразява своето дълбоко разочарование от основните елементи на новата стратегия „Европа 2020“, приета от Европейския съвет на 26 март;
2. счита, че Европейският съвет е пропуснал историческа възможност да си извлече поуки от настоящата криза и да определи истински далновидна, амбициозна и последователна стратегия;
3. подчертава, че стратегията „ЕС 2020“ трябва да изведе Европа на водещи позиции в „зелената“ революция на 21-ви век, която трябва да синхронизира човешкото развитие и физическите ограничения на планетата Земя;
4. следователно призовава общата цел на стратегията „ЕС 2020“ да се пренасочи от преследването единствено на растеж на БВП към по-мащабна политическа концепция за бъдещето на ЕС като социален и устойчив Съюз, който поставя хората и защитата на околната среда в центъра на изграждането на своите политики и цели да създава благосъстояние и най-добри възможности за всички; подчертава в тази връзка, че конкурентоспособността не е цел сама по себе си;
5. счита, че новата стратегия следва да включва освен БВП и набор показатели за благосъстояние, както и показатели, отчитащи общите икономически външни фактори и натиска върху околната среда, и че тези показатели следва да се дефинират, приемат и оценяват чрез демократични и новаторски процедури;
6. потвърждава предишните си призиви за единна и интегрирана стратегия за развитие за Европа, ясно определяща дългосрочна ориентация за икономическото развитие, с цел изграждане на по-добро, по-справедливо и по-устойчиво общество, с по-добре споделен просперитет за всички и закрила срещу алчността и крайностите във финансовия сектор; отново отправя своето искане за интегрирането на припокриващите се стратегии, които Съюзът следва в момента, а именно стратегия „Европа 2020“, Стратегията за устойчиво развитие и Пакта за стабилност и растеж (ПСР); изразява съжаление, че Европейският съвет е отхвърлил този подход, оставяйки неразрешен проблема с непоследователността на провежданата политика;
7. при все това счита, че през следващото десетилетие ЕС ще бъде изправен пред редица предизвикателства за осигуряването на своя икономически и социален напредък, в това число страничните ефекти от рецесията, като вярва също така, че тези предизвикателства налагат по-задълбочено преразглеждане на механизмите, с които трябва да бъдат постигнати целите в областта на заетостта и социалната политика в Европа;
8. при положение, че 13 от 16 държави-членки към момента не изпълняват критериите, определени в Пакта за стабилност и растеж (ПСР), както и предвижданията на ЕЦБ, че до 2011–2012 г. нито една държава-членка няма да бъде в състояние да отговаря на тези критерии, и също така широкообхватните и системни спекулативни атаки срещу националните облигации, счита, че настоящата фискална криза в еврозоната е ясен белег за значителни недостатъци на настоящата политика на ЕС за икономическа координация, която разчита основно на фискалното консолидиране и надзор; подчертава, че за да се възстанови възможността за разкриване на работни места и да се постигне целта за устойчиво икономическо развитие и социално сближаване, следва да се даде цялостен приоритет и на решаването на проблемите, свързани с продължителните и значителни макроикономически дисбаланси и различия в конкурентоспособността в рамките на еврозоната; в тази връзка приветства признаването от страна на Комисията на това неотложно обстоятелство в нейното съобщение относно координирането на икономическата политика;
9. приветства решението на Съвета за укрепване управлението на еврозоната с нови инструменти, които да отговорят на предизвикателствата, възникнали в хода на кризата и за прилагането на пакета от мерки за подпомагане на Гърция, създаването на Европейски механизъм за финансова стабилност, укрепване икономическото управление, регулирането на финансовите пазари и борбата срещу спекулациите, като по този начин приема основния принцип, че проблемите в еврозоната намират своя отговор с решения, свързани с еврозоната; счита, че тези нови инструменти следва също така да засилят координацията между икономическите политики на всички държави-членки на ЕС, която да стига по-далече от надзора и да бъде ориентирана към постигането на проактивно координиране на икономическата политика, в това число засилени механизми за управление за целите на прилагането на стратегията „Европа 2020“, в това отношение изразява съжаление, че докато Комисията подготвяше широкомащабни предложения за укрепването на бюджетния надзор не предложи достатъчно адекватни решения за възстановяване и засилване на темпа на икономически растеж в дългосрочен план и за целенасочена координация на икономическата политика с оглед разработването на обща бюджетна стратегия в рамките на една всеобхватна стратегия „Европа 2020“;
10. подчертава факта, че постигането на устойчиви публични финанси изисква не само отговорно изразходване на средствата, но и адекватно и справедливо от социална гледна точка данъчно облагане. Призовава в тази връзка Комисията да предложи набор от мерки за оказване на помощ на държавите-членки във връзка с възстановяването на равновесието на публичните сметки и за финансиране на публични инвестиции чрез еврооблигации, данък на ЕС върху финансовите операции, „зелени“ данъци, прогресивен банков налог, автоматичен обмен на информация и мерки за борба с данъчните убежища. Комисията следва също така да окаже помощ на държавите-членки да преминат от данъчно съревнование към данъчно сътрудничество, което да включва график за въвеждане на обща консолидирана данъчна основа за корпоративните печалби и механизъм, който да гарантира минимална координация между ставките за корпоративния данък по начин, подобен на този, който понастоящем се прилага за ДДС;
11. поради това призовава работната група, създадена от Европейския съвет през март 2010 г., да направи конкретни предложения за задълбочаване и разширяване на икономическата координация; в съответствие с членове 121 и 136, посочените предложения следва да включват серия от насоки за разработване на координирани и хармонизирани антициклични фискални политики, както и по-нататъшни механизми на ЕС за солидарност, целящи справяне с вътрешните дисбаланси и асиметричните шокове, засилено сближаване и подобряване ефективността на разпределяне на средствата;
12. изразява съжаление, че заключенията на Европейския съвет не отчитат, че текущият крехък процес на възстановяване трябва да бъде изцяло отразен в нова стратегия за 2020 г., като се формулира нова последователна и интегрираща политическа програма, включваща изцяло позицията на макроикономическата политика в тази стратегия по начин, който гарантира, че необходимата бюджетна консолидация няма да попречи на осъществяването на стратегията, по-специално във връзка с борбата срещу безработицата, както и адекватни и добре координирани инвестиции в инфраструктури и знания; разтревожен е от заключенията на Съвета от 9 май, в които се призовава за силен ангажимент за ускорена фискална консолидация, което ще накърни политическите ангажименти, предвидени в стратегията „Европа 2020“, ще застраши поддържането на достатъчно силни и справедливи държави на благоденствието и ще изложи на опасност все още крехкия процес на възстановяване, и следователно може да доведе до допълнителна загуба на няколко милиона работни места в средносрочен план;
13. подчертава, че последните събития във връзка със суаповете за кредитно неизпълнение на държавен дълг, използвани от финансовите спекуланти и довели до неоправдано високи нива на няколко национални спреда, напомниха болезнено за факта, че слабостите и липсата на стабилност във финансовата регулаторна и надзорна рамка имат пряко отрицателно въздействие върху устойчивостта на националните икономики и стабилността на еврозоната; решително подкрепя незабавното приемане на всеобхватна и амбициозна европейска рамка за финансов надзор, осигуряваща адекватно регулиране и надзор на всеки финансов продукт, транзакция и институция в рамките на ЕС; подчертава, че необходимостта от прозрачност на пазара и засилено европейско регулиране е въпрос, свързан не само с ефективния пазарен надзор, но и с европейския суверенитет;
14. отбелязва петте водещи цели, приети от Европейския съвет във връзка с равнището на трудова заетост, условията за провеждането на изследователска дейност и постигане на развитие, намаляването на емисиите на парникови газове, подобряването на степента на образованост и насърчаването на социалната интеграция; изразява съжаление, че тези водещи цели не са формулирани в рамките на последователна и съгласувана стратегия за устойчиво развитие, която да съчетава програмите на икономическата и социалната политика и политиката за опазване на околната среда; изразява съжаление относно липсата на амбиция в тези цели и отсъствието на конкретни показатели за някои от тях, което позволява отстъпление по основни въпроси като социалната интеграция, образованието и борбата срещу бедността;
15. отбелязва водещата цел за равнището на заетост на мъжете и жените; изразява съжаление, че качеството на заетостта не е отчетено при определянето на тази цел; отново заявява, че висококачествената заетост следва да бъде ключов приоритет в една стратегия за 2020 г. и че по-силното съсредоточаване върху доброто функциониране на пазарите на труда – както на националните, така и на европейския – и върху социалните условия е изключително важно за подобряване на резултатите в областта на заетостта; поради това призовава за нова законодателна програма за засилване на правата на работниците и подобряване на условията на труд, в това число преразглеждане на Директивата относно командироването на работници и нови или преразгледани директиви относно схемите за минимални доходи, работно време, злоупотреби при индивидуални уволнения, информиране и консултиране, признаване на професионални съюзи, трансгранични колективни договори, равно третиране на работници в нетипични трудови правоотношения, равни възнаграждения и трудови инспекции; освен това счита, че новата стратегия трябва да постави по-силен акцент върху качеството на работните места и достойния труд, включително борбата срещу несигурната и недекларирана заетост и създаването на условия за съвместяване на професионалния и личния живот, както и върху това да се гарантира, че хората, които в момента са изключени от пазара на труда, могат отново да получат достъп до него; призовава Комисията да промени своята практика да разглежда тази област единствено като предмет на съобщения от нейна страна и незабавно да предложи водещи законодателни инициативи за защита на правата на работниците;
16. в тази връзка настоятелно призовава Европейския съвет и Комисията да определят и приемат амбициозна програма за достоен труд, включваща целта за заплата, с която може да се живее; изисква социалните партньори, в сътрудничество с Комисията, да дадат ход на общи европейски инициативи за борба срещу социалния дъмпинг и намаляване на броя на бедните работещи; настоятелно призовава Комисията да публикува ежегодно показатели относно качеството на работните места, както беше договорено от Съвета;
17. подчертава, че прекомерното ограничаване на възнагражденията има възпиращ ефект по отношение на растежа на доходите на домакинствата и по този начин ограничава частното потребление; поради това предупреждава срещу съсредоточаването основно върху ограничаването на възнагражденията като средство за постигане на ценова стабилност; припомня, че увеличената световна конкуренция вече е допринесла за натиска за намаляване на възнагражденията, докато по-високите цени на стоките са накърнили покупателната способност на потребителите в ЕС;
18. призовава държавите-членки, Съвета, Комисията и Парламента да приемат до края на годината амбициозна стратегия за „зелени“ работни места, която определя рамковите условия за оползотворяване на потенциала по отношение на заетостта, който носи една по-устойчива икономика, основана на уменията и новаторството, и гарантира, че преходът към икономика от този тип е социално справедлив и облагодетелства всички в Европа; счита, че една такава стратегия следва да включва инвестиции в обучение и учене през целия живот, за да се подпомогнат работниците да развиват нови умения и да могат те да заемат нови работни места, ако това е необходимо; рамково споразумение относно сигурност при прехода, включително право на обучение и достатъчна социална обезпеченост по време на преминаване от една работа към друга; споразумение между социалните партньори относно правото на учене през целия живот и обучение на работното място; както и подкрепа за приспособяване на уменията и организация на работното място във всички сфери на икономиката;
19. отбелязва водещата цел за подобряване на образованието; изразява съжаление относно липсата на количествени стойности на целите и настоятелно призовава Европейския съвет да постави целта за постигане на стопроцентово равнище за средното образование, както и ясни качествени цели и показатели по отношение на началното и средното образование;
20. приветства факта, че Европейският съвет предлага социална интеграция, по-специално посредством приоритета за намаляване на бедността, но изразява дълбоко съжаление, че по въпроса липсват ясни цели и инициативи; счита, че тази цел е една от основните в стратегията „ЕС 2020“; призовава за амбициозна дългосрочна стратегия срещу бедността с широкообхватни цели за нейното намаляване, включително сред жените, децата и възрастните хора, както и по отношение на бедността при работещите, в това число и координирана стратегия за жилищното настаняване в Европа; счита в тази връзка, че стратегията „ЕС 2020“ следва изрично да включва амбициозни цели за намаляване на бедността наполовина на всеки пет години (например цел за равнище на бедността 8,5 % до 2015 г. и 4 % до 2020 г.) и за намаляване на неравенството и по-конкретно на различията между бедни и богати; поради това счита, че бедността трябва да се измерва като „относителна бедност“, за да се определят онези, които са изправен пред риск от изолация, и че индексът на Джини следва да бъде изрично определен за инструмент на стратегията „ЕС 2020“;
21. припомня във връзка с целта за намаляване на бедността своите по-раншни предложения за цел на ЕС за схеми за минимални доходи и схеми с плащане на вноски за заместване на доходите, предоставящи подпомагане на доходите в размер най-малко на 60 % от съответния национален среден изравнен доход, и за договаряне на график за постигане на тази цел от всички държави-членки;
22. призовава Комисията и държавите-членки да установят, въз основа водещите цели относно равнищата на заетост и намаляване на бедността, набор от подцели на равнище ЕС и на национално равнище, които да бъдат последвани от конкретни политики и механизми за мониторинг, включващи показатели;
23. припомня, че обществените услуги, и по-специално социалните услуги, са ключови елементи на социалната интеграция; подчертава, че местните, регионалните и националните органи разполагат с широки дискреционни правомощия за тяхното предоставяне; изразява съжаление във връзка с недостатъчното внимание, което се обръща на услугите от общ икономически интерес като важен канал за инвестиции или за предоставяне на основни услуги за гражданите и за икономиката; припомня, че обществените доставчици на такива услуги отдавна изискват повече правна сигурност при предоставянето на тези услуги по отношение на принципите на субсидиарност и местно самоуправление; поради това призовава Комисията да представи изчерпателен анализ на последиците от либерализирането до момента и правна рамка, като вземе предвид новите разпоредби на Договора;
24. изразява съжаление, че във водещите цели, определени от Европейския съвет, равенството между половете не е включено като ключова цел за стратегията „ЕС 2020“; поради това призовава за законодателен дневен ред за равенство между половете с цел премахване на съществуващите различия в заплащането между мъжете и жените и за гарантиране на пълноценно участие на жените на пазара на труда, като същевременно се стимулират възможностите за професионално развитие на жените, наред с другото, посредством:
- намаляване на съществуващите различия в заплащането между мъжете и жените до 0–5% до 2020 г.;
- представяне на законодателно предложение за преразглеждане на съществуващото законодателство;
- даване на ход на процедури за нарушение срещу държавите-членки, които не спазват задълженията си;
- увеличаване на усилията за съвместяване на работата със семейния живот посредством гарантиране на достъпни, на приемлива цена, гъвкави и висококачествени услуги при запазване на социално-осигурителните права, и по-специално достъп до детски заведения, като целта следва да е осигуряване на 50 % от необходимите грижи за децата от 0 до 3 години и 100 % от грижите за децата на възраст над 3 години, и подобрен достъп до грижи за други зависими лица;
- поставяне на цел от 75 % заетост при жените, което включва поне 50 % работа, която осигурява икономическа независимост, чрез насочени активни политики в областта на пазара на труда и разпоредби за съвместяване на професионалния и личния живот, като например гъвкавост по отношение на работното време и работното място и достъп до грижи за деца и за други зависими лица на приемлива цена;
25. отбелязва, че Европейският съвет потвърждава поетия от ЕС ангажимент, за който през декември 2008 г. беше постигнато споразумение, за намаляване с 20 % на емисиите на парникови газове в срок до 2020 г., увеличаване с поне 20 % на дела на възобновяемите източници в крайното потребление на енергия и намаляване с 20 % на потреблението на енергия посредством енергийна ефективност; припомня, че всякакви вътрешни цели за намаляване на парниковите газове, по-ниски от - 30 % в сравнение с равнищата от 1990 г., въобще няма да бъдат в синхрон с научните резултати и няма да предотвратят драматичните последствия от неовладяното изменение на климата; счита, че това също така би показало, че ЕС е загубил водещата си роля в глобалната политика по отношение на климата; настоява, че са необходими нови цели за намаляване в дългосрочен план и че европейските политики следва да работят за постигането на тези по-дългосрочни цели и да започнат да ги прилагат още сега; настоятелно призовава Комисията да предложи политики за гарантиране на дълбока промяна в производството, разпространението и потреблението за постигането на тези цели;
26. изразява сериозна загриженост, че в стратегията за 2020 г. липсват конкретни цели и че дори не са споменати цели за биоразнообразие до 2020 г.; поради това призовава за приемане на измерими цели, насочени към спиране на загубата на биоразнообразие и екосистемни услуги и възстановяването им, където това е възможно, до 2020 г.; припомня на Комисията, че европейските граждани очакват от Съюза да се стреми неотклонно към по-чисто, по-безопасно и по-здраво общество; призовава Комисията да продължи да прилага принципа „замърсителят плаща“ и принципа на „предпазните мерки“ в законодателството, които са ключови елементи за успешното и устойчиво икономическо възстановяване; изразява разочарование от постигнатото към настоящия момент във връзка със стратегията за устойчиво развитие; изразява съжаление, че действията по отношение на превенцията в здравеопазването и неравнопоставеността в здравеопазването не са поставени по-напред в списъка с приоритетите за 2020 г.;
27. изразява съжаление поради отсъствието на каквато и да е амбиция за разработване на наистина обща европейска енергийна политика в стратегията „ЕС 2020“; изтъква, че независимо че постигането на функциониращ вътрешен пазар е основна цел за Европа, и като подчертава същевременно необходимостта от бързото прилагане на третия енергиен пакет, прекаленото наблягане на тази част от енергийната политика на Европа се осъществи за сметка на други две цели: „устойчиво развитие“ и „сигурност на доставките“; припомня, че вътрешният пазар не може да бъде разглеждан отделно от външното измерение и че Европа се нуждае от наистина обща европейска енергийна политика, за да се постигне реално въздействие върху сигурността на енергийните доставки, изменението на климата и достъпността на електроенергията;
28. призовава, като първа стъпка към „зелена“, основана изцяло на възобновяеми източници, високоефективна икономика до 2050 г., ЕС да определи задължителни цели за 2020 г., за да намали потреблението си на енергия и да увеличи дела на енергия от възобновяеми източници, като премахва техническите и други бариери пред по-нататъшното развитие на устойчива енергетика от възобновяеми източници;
29. подчертава, че устойчивостта на околната среда зависи от намаляването на употребата на ресурси в абсолютни стойности; подчертава необходимостта настоящата икономическа криза да бъде използвана за преход към икономика, която е изцяло основана на възобновяемите източници и е високоефективна; подчертава, че с оглед на успешното свеждане до минимум на използването на богати на въглерод материали като източник на енергия и значителното намаляване на използването на природните ресурси като цяло е нужна бърза и мащабна промяна; в тази връзка призовава за приемането на амбициозна цел за подобряване на ефикасното използване на ресурсите; във връзка с това приветства водещата инициатива „Европа за ефективно използване на ресурсите“ и „индустриална политика за ерата на глобализацията“, като при все това отбелязва липсата на политически инструменти за постигане на необходимата промяна; призовава Комисията да представи своя анализ за това как да се постигне преходът на промишлеността към икономика, която е основана изцяло на възобновяемите източници и е високоефективна, да преразгледа своята работна програма и да представи предложения в тази област на политиката; изразява дълбоко съжаление, че Европейският съвет прие само позиция относно енергийната ефективност, без изобщо да се споменава ефикасното използване на ресурсите;
30. приветства рамката, определена от стратегията „ЕС 2020“ за развитието на цифрова програма за Европа, но изразява съжаление, че въпреки неотложната потребност от действия нито в стратегията, нито в планирането през 2010 г. не са включени конкретни мерки и цели за постигането на тази визия; призовава Комисията да представи всеобхватен план за действие с график и цели за постигането на бързи и осезаеми резултати за едно отворено и проспериращо цифрово общество;
31. отбелязва водещата цел за отделяне на 3 % от БВП за научни изследвания и развитие; подчертава, че основните научноизследователски и развойни проекти, инвестициите в ключова енергийна инфраструктура, новите правомощия на ЕС в политиката за космическото пространство и финансирането на политиката на ЕС в областта на иновациите изискват стабилно, надеждно и устойчиво финансово подпомагане от страна на ЕС, така че да се постигнат ключовите цели на Съюза за 2020 г.; предвид това счита, че следва да се определят изрични цели за инструменти за финансиране, подходящи за МСП, както и за насърчаване на отворени стандарти за гарантиране на цифрова оперативна съвместимост и достъпност; призовава за ясна интеграция на целите на ЕС за екологични иновации;
32. призовава за мащабно и бързо преобразуване на европейската промишленост посредством прилагането на устойчива промишлена политика на европейско равнище, насочена към създаването на „зелени“ работни места, и подобряването на ефикасността на ресурсите и тяхната употреба; подчертава, че ползите от нея следва да бъдат споделяни и разпределяни справедливо и че тя следва да бъде ориентирана към повишаване на качеството на живота за всички; вярва, че устойчивото развитие на европейската промишленост изисква интензивен диалог със служителите и работниците, тъй като прогресивната промишлена политика има нужда от иновации, интелигентно преструктуриране, подобряване на производствените процеси и развитие на стандартите за квалификация, като участието на служителите и работниците допринася за всеки един от тези елементи; отново подчертава, че този преход ще изисква също така мерки, които да подпомогнат прехода на работниците към нова, устойчива по отношение на околната среда икономика;
33. припомня, че Европейският съюз трябва да инвестира по-ефективно в съществуващите транспортни инфраструктури като например TEN-T, така че да се стимулира създаването на работни места, да се подобрява социалното и териториално сближаване и да се създаде устойчива и оперативно съвместима транспортна система; призовава за взаимодействие между различните форми на транспорт и за интелигентно използване на логистиката, тъй като за изграждането на невъглероден транспортен сектор и за гарантиране на неговата устойчивост ще са необходими иновации, нови технологии и финансови ресурси;
34. счита, че една нова стратегия за единния пазар следва да заема централно място в новата стратегия за 2020 г.; подчертава необходимостта да се възприеме комплексен подход към единния пазар, като изцяло бъдат взети предвид тревогите на гражданите, по-специално чрез социални и насочени към потребителите политики;
35. припомня, че Европейският съвет подчерта ключовата роля на общата селскостопанска политика и на кохезионната политика за подпомагането на стратегията „ЕС 2020“; призовава за по-силна взаимосвързаност между стратегията „ЕС 2020“ и кохезионната политика, като се взема предвид огромното потенциално въздействие на кохезионната политика върху постигането на дългосрочните цели на стратегията „ЕС 2020“ и върху справянето с последиците от финансовата криза по устойчив и социален начин; подчертава, че кохезионната политика трябва да бъде ключов елемент в стратегията „ЕС 2020“ и да обхваща всички европейски региони, като по този начин допълнително се увеличава същинското европейско въздействие на стратегията; настоява, че основните принципи на кохезионната политика – интегриран подход, управление на няколко равнища и същинско партньорство – играят основна роля за постигането на целите на стратегията „ЕС 2020“ и поради тази причина следва да бъдат изцяло включени в нея; подчертава, че съгласно Договора от Лисабон териториалното сближаване трябва също да бъде неразделна част от стратегията „ЕС 2020“;
36. подчертава необходимостта предстоящите реформи на ОСП и на кохезионната политика да бъдат проведени с ясна насоченост към допринасянето за осъществяването на целите, залегнали в стратегията за 2020 г.; припомня, че реформата на ОСП до 2013 г. следва да се възприема в този контекст, за да се създаде устойчива от екологична, икономическа и социална гледна точка селскостопанска политика, съсредоточена върху продоволствената сигурност, управлението на природните ресурси, изменението на климата, териториалното сближаване, опазването на околната среда и трудовата заетост в селските райони;
37. подчертава, че рибното стопанство (уловът на диви риби и аквакултурата) е един от най-важните стълбове на продоволствената сигурност на Европейския съюз и че поради тази причина трябва да се гарантират неговата устойчивост и стабилност, така че занапред то да може да задоволява потребностите от рибни продукти на повече от половин милиард европейци в качествено и количествено отношение;
38. съжалява, че не се обръща достатъчно внимание на външното измерение на стратегията „Европа 2020“; призовава Комисията да оформи своята търговска стратегия за „Европа 2020 г.“ въз основа многостранния подход, така че търговската политика на ЕС да се превърне в същински двигател за създаване на работни места, изкореняване на бедността и устойчиво развитие в целия свят; изразява твърдо убеждение, че последователността между вътрешните и външните аспекти на политиките на ЕС е абсолютно необходима и че оформянето на нова търговска политика трябва да бъде съгласувано с разработването на силна промишлена политика на създаване на работни места, даваща възможност за създаване на повече и по-добри работни места;
39. изисква от Комисията да предвиди открит диалог с Европейския парламент и гражданското общество своевременно във връзка с приоритетите на ЕС за периода след Доха, по-специално по отношение на социалните и екологични стандарти и реформата на СТО; изисква освен това всички двустранни или регионални търговски споразумения на ЕС, които са в процес на договаряне, да включват приложими социални и екологични разпоредби, по-специално по отношение на прилагането на основни трудови стандарти и други аспекти на достойния труд, както са определени от МОТ; изисква в този контекст държавите-членки да изпълнят своите международни задължения и незабавно да ратифицират всички актуализирани конвенции на МОТ, и по-специално Конвенция 94;
40. призовава Комисията да възприеме по-широкообхватен и изчерпателен подход в своите международни действия съгласно концепцията на ЕС за последователност на политиките за развитие; припомня новата разпоредба на Договора от Лисабон, която изисква общата търговска политика да се провежда при пълно съблюдаване на принципите и целите на външните действия на Съюза; призовава за изграждането на силна връзка между стратегията „ЕС 2020“ и бъдещата търговска стратегия на Европейския съюз, както и с плана за действие в перспективата на Целите на хилядолетието;
41. подчертава, че е от изключително значение не само да се увеличи обемът на официалната помощ за развитие за развиващите се страни до и след 2020 г. и да се повиши ефективността на програмите за подпомагане, но също така да се гарантира последователност на политиката, което включва предприемане на строги мерки срещу данъчните убежища, избягването на данъци и незаконните финансови потоци, които имат отрицателно въздействие върху устойчивото развитие на бедните страни; подчертава, че засилването на сътрудничеството за развитие е не само цел само по себе си, а насърчава честните и справедливи търговски отношения между ЕС и развиващите се страни в интерес на гражданите на развиващите се страни, както и на ЕС; счита, че е жизненоважно да се гарантира, че целта за изкореняване на бедността в световен мащаб няма да бъде компрометирана от други политики на ЕС; насочва вниманието към изискването за такава последователност на политиките за развитие, залегнало в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз; счита, че политиките на ЕС, които имат външно въздействие, следва да бъдат разработени така, че да подкрепят устойчивите потребности на развиващите се страни, за да се води борба срещу бедността и да се гарантират достойни доходи и препитание, както и реализирането на основните права на човека, включително правата на представителите на двата пола, социалните, икономическите и свързаните с околната среда права,
42. подчертава необходимостта от основно преразглеждане на търговската стратегия на Комисията за „Глобална Европа“ с цел насърчаване на сътрудничеството по обвързващи стандарти за социално и екологично устойчиви търговски отношения;
43. настоява, че за да бъде надеждна стратегията „Европа 2020“, са необходими повече съвместимост и допълване между националните бюджети на 27-те държави-членки на ЕС и бюджета на ЕС; подчертава в тази връзка по-важната роля, която бюджетът на ЕС следва да играе чрез обединяване на ресурсите; счита поради това, че бюджетът на ЕС след 2013 г. трябва да се съсредоточи върху ключови политически приоритети на настоящата стратегия и следва да е насочен към покачване на равнището на разходите на ЕС до договорените пределни суми за собствените ресурси – 1,24 % от БНП (за плащания) и 1,31 % (за поети задължения); настоява в краткосрочен и средносрочен план Комисията да направи предложение преди края на първото полугодие на 2010 г. за преразглеждане на пределните суми за настоящата МФР (2007–2013 г.), така че да се намерят допълнителни бюджетни средства за започване прилагането на целите на стратегията „Европа 2020“, особено когато става дума за финансиране на предложените водещи инициативи; посочва също така нуждата да се продължи проучването на възможностите на новите инструменти на ЕС за финансиране като например еврооблигациите, както и нова система на финансиране на бюджета на ЕС, включително данък върху финансовите операции и „зелени“ данъци; освен това подчертава необходимостта бюджетът на ЕС и всички източници на финансиране да отразяват потребността от финансиране на прехода към устойчива по отношение на околната среда икономика;
44. подчертава, че стратегия „Европа 2020“ ще е надеждна само ако е адекватно финансирана; съжалява, че този въпрос не се разглежда нито от Европейския съвет, нито от Европейската комисия; в тази връзка подчертава, че по-голяма намеса на ЕИБ или повече уповаване на публично-частни партньорства (както се предлага от Комисията в нейното съобщение) могат в някои добре обосновани от икономическа гледна точка случаи да се окажат ефикасни решения, но не могат да бъдат използвани като единствено решение за всички случаи; освен това изисква от Европейската комисия да оцени ролята, която дългосрочните публични или частни инвестиции биха могли да играят за финансирането на нужните за прилагането на водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“инфраструктури, както и необходимостта от адаптиране на европейската регулаторна рамка с оглед насърчаване на сътрудничеството между дългосрочните инвеститори;
45. приема за сведение стимулите за засилване на политическата ангажираност на стратегията на национално равнище; въпреки това съжалява за липсата на предложения за гарантиране на по-силна политическа ангажираност на европейско равнище чрез силен европейски законодателен график; предлага при прилагането на стратегията за 2020 г. Комисията да преразгледа общностния метод и да използва предоставените от Договора от Лисабон инструменти; изразява загриженост относно несъгласуваността на метода поради факта, че се очаква държавите-членки да определят своите национални цели до юни 2010 г. с оглед на водещите цели и показателите на ЕС, въпреки че по някои от тях все още не е постигната договореност;
46. счита, че демократичната подкрепа е от решаващо значение за успеха и че поради това е необходимо националните парламенти да участват активно в определянето и изпълнението на стратегия за 2020 г.; в същия дух счита, че регионите, общините, социалните партньори и НПО следва да участват активно в определянето и изпълнението на стратегията;
47. призовава в тази връзка с наближаването на Европейския съвет през юни 2010 г. Комисията да представи на Съвета и на Европейския парламент изчерпателен списък с директиви и регламенти за постигането на целите, които ще са дефинирани от новата стратегия;
48. призовава настоятелно Съвета да признае ключовата роля на Европейския парламент при определянето и прилагането на стратегията „Европа 2020“, която предстои да бъде формулирана в рамките на междуинституционално споразумение, така че да се установи и официализира един демократичен и ефикасен път напред; съжалява, че Европейският парламент разполага с кратък срок, за да даде своя принос за интегрираните насоки; напомня на Комисията и на Съвета, че Договорът дава правото с Европейския парламент да бъдат проведени консултации относно насоките в областта на трудовата заетост;
49. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Европейския съвет и на Комисията.
