2.3.2011 B7-0162/2011 ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ за приключване на разискванията по изявление на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност
съгласно член 110, параграф 2 от Правилника за дейността
относно позицията и приоритетите на Парламента във връзка с шестнадесетата сесия на Съвета на ООН по правата на човека и прегледа през 2011 г.
Heidi Hautala
,
Barbara Lochbihler
,
Nicole Kiil-Nielsen
,
Raül Romeva i Rueda
от името на групата Verts/ALE
PE459.700v01-00 B7‑0162/2011 Резолюция на Европейския парламент относно позицията и приоритетите на Парламента във връзка с шестнадесетата сесия на Съвета на ООН по правата на човека и прегледа през 2011 г.
Европейският парламент ,
– като взе предвид Всеобщата декларация за правата на човека, Европейска конвенция за защита на правата на човека и Хартата на основните права на ЕС,
– като взе предвид своите предходни резолюции относно Съвета на ООН по правата на човека, и по-специално резолюцията си от 25 февруари 2010 г. относно 13-ата сесия на Съвета на ООН по правата на човека Приети текстове, P7_TA-PROV(2010)0036 .
и от 14 януари 2009 г. относно развитието на Съвета на ООН по правата на човека, включително ролята на ЕС Приети текстове, P6_TA(2009)0021 .
, както и резолюциите си от 16 март 2006 г. относно резултатите от преговорите относно Съвета по правата на човека и 62-рата сесия на Комисията на ООН по правата на човека Приети текстове, P6_TA(2006)0097 .
, от 29 януари 2004 г. относно отношенията между Европейския съюз и ООН Приети текстове, P6_TA(2004)0037 .
, от 9 юни 2005 г. относно реформата на ООН Приети текстове, P6_TA(2005)0237 .
, от 29 септември 2005 г. относно резултатите от световната среща на високо равнище на Обединените нации от 14–16 септември 2005 г. Приети текстове, P6_TA(2005)0362 .
и от 7 май 2009 г. относно годишния доклад за 2009 г. относно правата на човека по света и политиката на Европейския съюз в тази област Приети текстове, P7_TA(2010)0489 .
,
– като взе предвид резолюциите си, приети при спешни ситуации, относно правата на човека и демокрацията,
– като взе предвид резолюция A/RES/60/251 на Общото събрание на ООН за създаване на Съвет по правата на човека,
– като взе предвид предишните редовни и извънредни сесии на Съвета на ООН по правата на човека, както и предишните кръгове на Общия периодичен преглед (ОПП);
– като взе предвид 16-а сесия на Съвета на ООН по правата на човека и 11-ия кръг на Общия периодичен преглед (ОПП), който ще се състои от 2 до 13 май 2011 г.,
– като взе предвид прегледа на Съвета на ООН по правата на човека през 2011 г.,
– като взе предвид институционалните промени, настъпили след влизането в сила на Договора от Лисабон, по-специално създаването на Европейската служба за външна дейност и на поста на върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
– като взе предвид член 2, член 3, параграф 5, и членове 18, 21, 27 и 47 от Договора за Европейски съюз във вида, в който е изменен с Договора от Лисабон,
– като взе предвид член 110, параграф 2 от своя правилник,
А. като има предвид, че зачитането, насърчаването и защитата на универсалния характер на правата на човека са част от достиженията на правото и етиката на Европейския съюз и представляват крайъгълен камък на европейското единство и цялост Членове 2,3, параграф 5,.и 6 от Договора за Европейския съюз.
,
Б. като има предвид, че Съветът на ООН по правата на човека е единствена по рода си платформа, специализирана по въпросите на всеобщите права на човека, и специфичен форум, който разглежда правата на човека в рамките на системата на ООН; като има предвид, че на него е поверена важната задача и отговорност за укрепване на насърчаването, защитата и спазването на правата на човека по целия свят,
В. като има предвид, че прегледът на Съвета на ООН по правата на човека следва две линии – статута на организацията, обсъждан в Ню Йорк, и процедурите в Женева; като има предвид, че същевременно всички международни участници трябва да полагат усилия за премахване на двойните стандарти и избягване на селективността и политизацията при разглеждане на въпросите, свързани с правата на човека;
Г. като има предвид, че съображения, свързани със суверенитета и националната юрисдикция ,не могат повече да се използват от държавите за избягване на оценка на положението на правата на човека в тях,
Д. като има предвид, че Европейският съюз следва да има ролята на фактор в световен мащаб – в най-общ план в рамките на ООН, и конкретно в рамките на Съвета по правата на човека, и че новият подход, за който е свидетелство новата Европейска служба за външна дейност (ЕСВД), следва да се използва в подкрепа на усилията на Съюза за по-ефективни и забележими действия в отговор на световните предизвикателства по съгласуван, последователен и ефективен начин;
Е като има предвид създаването на дирекция по правата на човека и демокрацията в рамките на Европейска служба за външна дейност,
Ж. като има предвид, че по време на 16-ата сесия на Съвета на ООН по правата на човека в Женева ще бъде изпратена делегация на подкомисията по правата на човека на Европейския парламент, каквато беше практиката и в предишните години за сесиите на Съвета на ООН по правата на човека, а преди това и за сесиите на неговия предшественик – Комисията на ООН по правата на човека,
1. подчертава значението на 16-та сесия на Съвета на ООН по правата на човека, и по специално процеса на преглед на Съвета на ООН по правата на човека, който предоставя единствена по рода си възможност за оценка на начина, по който Съветът е изпълнил мандата си, и дава също така възможност на Съвета да подобри методите си на работа, за да бъде по-ефикасен и систематичен в реакциите си спрямо нарушаването на правата на човека;; приветства факта, че прегледът на Съвета по правата на човека посочи двама посредници към процеса, Мароко и Лихтенщайн;
2. приветства факта, че в програмата на 16-та редовна сесия присъстват, наред с другите, доклади относно правата на лицата, принадлежащи към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства, и относно насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи при противодействие на тероризма, както и голям брой заседания, посветени на правата на детето;
3. приветства назначаването през тази година на специални докладчици по тези теми и отбелязва докладите, които ще бъдат представени от специалните докладчици, относно изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание, относно свободата на религията или убежденията, относно положението на защитниците на правата на човека; призовава държавите-членки да дадат активен принос към тези разисквания;
4. приветства новата дирекция по правата на човека и демокрацията и подкрепя създаването на работна група на Съвета на ЕС относно правата на човека със седалище Брюксел (COHOM) – тъй като Брюксел е най-удачното място от гледна точка на мониторинг върху политиките на ЕС, която ще включва експерти в областта на правата на човека от всичките 27 държави-членки и ще подпомага организирането на многостранните дейности във връзка с двустранната дейност;
5. подкрепя назначаването на висш специален представител на ЕС за правата на човека и подчертава отново необходимостта от национални стратегии за правата на човека и демокрацията;
6. подчертава важността на приемането на общи позиции на ЕС по въпросите, които ще се обсъждат на 16-та сесия, и приканва държавите-членки на ЕС да засилят практиката на ЕС за изпращане на „едно и също послание, но с различни гласове”, която функционираше добре през последните години, например при инициативите на ЕС против смъртното наказание;
Работата на Съвета по правата на човека
7. отново призовава държавите-членки на ЕС активно да се противопоставят на всеки опит за подкопаване на принципите за универсалност, неделимост и взаимозависимост на правата на човека и да насърчават Съвета на ООН по правата на човека да обръща еднакво внимание на дискриминацията на всякаква основа, включително въз основа на пол, увреждане, расов или етнически произход, възраст, сексуална ориентация, религия или убеждения;
8. припомня важността на взаимозависимостта на гражданско-политическите и икономическите, социалните и културните права; отправя искане водата и санитарните условия да се считат за основно право за подобряване на условията на живот на хората;
9. изразява безпокойство, че най-голямото препятствие, пречещо на Съвета на ООН по правата на човека да прилага мандата си по по-ефективен начин, е често доминиращата „политика на блокове” и нейното въздействие относно определянето на държавите и ситуациите, към които да се насочи вниманието на Съвета по правата на човека; отново изразява становището, че способността на Съвета на ООН по правата на човека да предприема ефективни, своевременни и подходящи действия по отношение на положението в отделни държави е от основно значение за неговия авторитет и доверието в него;
10. счита, че Съветът по правата на човека трябва да е по-добре подготвен да реагира в отговор както на хронични, така и на извънредни положения, евентуално посредством разширяване на „инструментариума” в областта на правата на човека, като използва експертни групи не само по време на сесиите, но и между тях, и като провежда сесиите и на други места освен в Женева; изразява съжаление, че в различни случаи Съветът на ООН по правата на човека не можа достатъчно бързо и своевременно да реагира на други тежки ситуации във връзка с правата на човека поради липсата на подходящи инструменти, и подкрепя идеята за независими механизми за реагиране; работи активно за създаването на специални механизми в рамките на Съвета на ООН по правата на човека за бързо реагиране в отговор на кризите във връзка с правата на човека, например в Тунис, Египет, Иран или Беларус;
11. приветства инициативата на САЩ да представи резолюция относно Иран; призовава държавите-членки на ЕС активно да подкрепят създаването на специален механизъм за Иран; призовава върховния представител и ЕСВД да координират сътрудничеството между ЕС и САЩ относно въпроси, свързани с правата на човека, които са от общо значение, като ЕС следва да действа напълно независимост с цел ефективност и доверие в действията му;
12. приветства изпращането на мисия на ООН на високо равнище по правата на човека в Тунис от 27 януари до 2 февруари 2011 г. и силно насърчава пълното изпълнение на препоръките ѝ; отново призовава за създаването на независима международна анкетна комисия, която да разследва всички предполагаеми нарушения на правата на човека, свързани със събитията след 17 декември 2010 г.;
13. подкрепя изпращането на мисия на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека в Египет за оценка на цялостното положение на правата на човека след смяната на държавното ръководство;
14. приветства приемането с консенсус на резолюция относно положението с правата на човека в Либия на 15-та извънредна сесия на 25 февруари, която осъжда тежките и системни нарушения на правата на човека в Либия, като посочва , че някои от тях могат да се считат за престъпления срещу човечеството, призовава за изпращане в Либия на независима международна анкетна комисия, за да разследва всички предполагаеми нарушения в страната на международното право в областта на правата на човека, и препоръчва на Общото събрание да разгледа въпроса за временното прекратяване на членството на Либия в Съвета на ООН по правата на човека; приветства в тази връзка взетото с единодушие решение от 1-ви март 2011 г. на Общото събрание на ООН за временно прекратяване на членството на Либия в Съвета на ООН по правата на човека;
15. подкрепя откриването на регионалната служба на Върховния комисар на ООН по правата на човека в средиземноморския регион;
16. приветства провеждането, по инициатива на Нигерия и САЩ, на 14-та извънредна сесия относно положението с правата на човека в Кот д’Ивоар във връзка с президентските избори през 2010 г., която осъжда нарушенията на правата на човека и призовава всички заинтересовани страни да зачитат напълно правата на човека, основните свободи и принципите на правовата държава; отново изразява подкрепата си за резултатите от изборите, признати от ООН, и призовава всички участници да признаят избора на Аласан Уатара за президент; подкрепя решението на Африканския съюз за създаване на група от държавни ръководители с мисия мирно уреждане чрез постигане на споразумение на кризата след изборите в Кот д’Ивоар;
17. в светлината на докладите на специалните пратеници относно положението с правата на човека в Корейска народнодемократична република и относно положението с правата на човека в Мианмар/Бирма отново призовава ЕС публично да подкрепи създаването на анкетни комисии на ООН за оценка на нарушенията на правата на човека в тези държави и за оценка на степента, в която тези нарушения представляват престъпления срещу човечеството; изразява съжаление относно липсата на сътрудничество на Корейска народнодемократична република със специалния докладчик и отправя искане за удължаване на мандата на специалния докладчик за Мианмар/Бирма;
18. настоятелно призовава ЕС проактивно да допринася и подкрепя, по време на предстоящата сесия на Съвета по правата на човека, приемането на резолюция във връзка с доклада за последващите действия, изготвен от комисията от независими експерти на вниманието на международната информационна мисия за конфликта в Газа, за да се гарантира отговорност за нарушенията на международното право и да се подкрепи сезирането на ОС и механизмите на международното правосъдие, в случай че Израел и Палестина не са изпълнили задължението си да проведат разследвания в съответствие с международните стандарти; призовава също така върховния представител активно да следи за спазването на констатациите на „Последващи действия след доклада на международната информационна мисия относно инцидента с хуманитарната флотилия“, като осигурява подкрепа за принципите на отчетност и отговорност; подчертава необходимостта от съгласуваност между политиката на ЕС в областта на правата на човека и външните действия на ЕС на всички равнища; подчертава в тази връзка, че в рамките на Съвета за асоцииране ЕС-Израел трябва да се обсъдят на първо място аспектите, свързани с правата на човека; изразява особено безпокойство по повод на факта, че заключенията на Съвета за асоцииране ЕС-Израел от 21 февруари 2011 г. не отразяват позицията на ЕС по този въпрос;
19. приветства изявленията на върховния комисар на ООН по правата на човека по време на първото й посещение в окупираните палестински територии и Израел, и по-специално категоричното й послание, че всички дейности, свързани със заселване са незаконни и че „международните закони за правата на човека и международното хуманитарно право не подлежат на преговори“;
20. изразява съжаление, че въпреки че критериите за членство в Съвета по правата на човека на ООН, установени с Резолюция A/RES/60/251 на Общото събрание предполагат пълно сътрудничество с този орган, настоящата практика на доброволни дарения дава много разнородни и незадоволителни резултати; по тази причина отново заявява, че всички членове следва да разполагат с действителни постоянни покани за специални процедури, което да бъде минималното изискване за членство, в допълнение към солидната ангажираност в областта на правата на човека; подчертава значението на една действително конкурентна среда в изборния процес; призовава за премахване на възможността регионалните групи да представят предварително изготвен списък на кандидати за членство в Съвета по правата на човека на ООН;
21. призовава държавите-членки на ЕС и ЕСВД да се ангажират активно в прегледа през 2011 г. на Съвета по правата на човека на ООН, за да се засили спазването на неговия мандат; подчертава, че Съветът по правата на човека на ООН следва да бъде по-скоро превантивен механизъм за ранно предупреждение и че за тази цел следва да се използва опитът от специалните процедури; подчертава отново, че съществува необходимост от прозрачен и всеобхватен преглед, който взема под внимание становищата на неправителствените организации, гражданското общество и всички други заинтересовани страни; призовава ЕСВД да информира подкомисията по правата на човека на Европейския парламент за състоянието на прегледа;
22. отново изразява своята позиция, че прегледът следва да запази независимостта на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека и се противопоставя на всякакви опити за предоставяне на службата на същия статут, както на останалите агенции на ООН, тъй като това може да повлияе отрицателно на финансирането и съответно на независимостта; приветства неотдавнашното назначаване на помощник генерален секретар на ООН по правата на човека, който ще ръководи офиса на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека в Ню Йорк; тази нова длъжност ще помогне за укрепване на контактите, диалога и прозрачността между Общото събрание на ООН и Съвета на ООН по правата на човека; подчертава необходимостта да се осигури достатъчно финансиране за издръжката на регионалните офиси на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека, така че да могат да бъдат в състояние да продължат работата си по места;
23. настоява за съхраняване и укрепване на специалните процедури, както и за гарантиране на възможността Съветът на ООН по правата на човека да разглежда конкретни случаи на нарушения на правата на човека чрез резолюции и мандати по държави; подчертава значението на неделимостта на правата на човека, било то социални, икономически, културни, граждански или политически; отбелязва със загриженост относително ниската ефективност на механизма за внасяне на жалби, който е уникален универсален механизъм, ориентиран към потърпевшите, в сравнение с големия брой получени жалби; подчертава необходимостта да се разгледа този въпрос в рамките на прегледа на Съвета по правата на човека на ООН;
Всеобщ периодичен преглед
24. признава добавената стойност на всеобщия периодичен преглед като споделен опит за всички правителства, при който всички държави членки на ООН се третират и контролират еднакво, независимо от факта, че страните доброволно трябва да приемат да бъдат подложени на прегледа и да предприемат последващи действия съобразно препоръките; припомня, че до декември 2011 г. всички държави членки на ООН ще са били подложени на преглед в рамките на този механизъм;
25. настоява, че е от съществено значение да се поддържа пространство за гражданското общество в Съвета по правата на човека с цел засилване на участието на гражданското общество в диалога, като се разкриват нови възможности за неправителствените организации (НПО) за влизане в диалог в рамките на определени държави;
26. подкрепя засилване на участието на НПО във всеобщия периодичен преглед, като се допусне представянето на писмени препоръки за обсъждане от работната група и участие в нейните разисквания;
27. отбелязва възможността, която всеобщият периодичен преглед предлага на държавите да се ангажират с изпълнението на своите задължения в областта на правата на човека и за последващи действия съобразно заключенията на структурите по договорите и специалните процедури;
28. потвърждава факта, че препоръките следва да бъдат ориентирани в по-голяма степен към резултатите и призовава за по-голямо участие на независими експерти и национални институции по правата на човека във всеобщия периодичен преглед, за да се гарантира, че това е ефективен механизъм за последващи действия; счита, че в процеса на всеобщия периодичен преглед може да бъде внесен независим експертен опит чрез наблюдение от страна на експерти на процеса на прегледа и представяне на обобщение и анализ на всеобщия периодичен преглед при приемането на окончателния доклад;
29. изразява съжаление, че първият цикъл от прегледа на някои страни не оправда очакванията за прозрачен, неселективен и неконфронтационен процес; признава в това отношение ролята на държавите-членки на ЕС в опитите да се преодолее „блоковия манталитет“, насърчава държавите-членки на ЕС да предоставят техническа помощ за подпомагане на изпълнението на препоръките;
30. призовава държавите-членки на ЕС да продължат да участват в прегледа на Съвета по правата на човека на ООН, за да гарантират, че няма разлика между първия и втория цикъл на всеобщия периодичен преглед, както и че вторият цикъл е съсредоточен върху изпълнението и проследяването на препоръките; подкрепя становището, че държавите, подложени на всеобщия периодичен преглед следва да предоставят ясни отговори на всяка препоръка и срокове за изпълнението на препоръките на работната група; отбелязва, че представянето на междинен доклад за състоянието на изпълнението може да допринесе за този процес;
Специални процедури
31. потвърждава, че специалните процедури са залегнали в основата на механизмите на ООН относно правата на човека, както и че надеждността и ефективността на Съвета по правата на човека на ООН в областта на защитата на правата на човека се основава на сътрудничество със специалните процедури и тяхното пълно прилагане; подчертава във връзка с това, че укрепването на независимостта и взаимодействието на специалните процедури със Съвета е от основно значение;
32. осъжда опитите да се подкопае независимостта на специалните процедури чрез поставянето им под наблюдението на правителствата; подчертава, че всякакъв контрол би политизирал и понижил ефективността на системата;
33. подчертава отново, че специалните процедури относно положението по страни са основен инструмент за подобряване на правата на човека по места; подчертава, че поради ключови елементи като тяхната периодичност и опита, на който се основават, мандатите по страни не могат да бъдат заменени от всеобщия периодичен преглед;
34. призовава държавите-членки на ЕС да защитават целостта и отчетността на Съвета по правата на човека на ООН в прегледа, като подкрепят създаването на механизъм за проследяване на изпълнението на препоръките от специалните процедури в допълнение към приемането на критерии за подбор и по-прозрачен процес на назначения, основаващ се на подготовката, уменията, квалификацията и опита на кандидатите; подкрепя предложението на НПО за укрепване на капацитета за ранно предупреждение на специалните процедури чрез механизъм, който им дава възможност да задействат автоматично разглеждане на положението от страна на Съвета по правата на човека на ООН;
Участие на ЕС
35. приветства участието на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност в 16 сесия на Съвета на ООН по правата на човека;
36. настоява ЕСВД, и по-конкретно делегациите на ЕС в Женева и Ню Йорк, да повишат съгласуваността, видимостта и доверието в действията на ЕС в рамките на Съвета на ООН по правата на човека чрез по-нататъшно развитие на трансрегионалните контакти и сътрудничество и по-специално чрез лобирането на умерените държави във всички групи;
37. отново заявява в тази връзка своята позиция по отношение на концепцията за „оклеветяване на религии“ и въпреки че признава необходимостта от цялостно решаване на проблема с дискриминацията срещу религиозните малцинства, счита за нецелесъобразно включването на тази концепция в Протокола за допълващи стандарти относно расизма, расовата дискриминация, ксенофобията и всички форми на дискриминация; приветства допълнителната проява, организирана от делегацията на ЕС в чест на 25-годишнината от създаването на мандата на специалния докладчик за свободата на религиозна принадлежност или убеждения; изисква от ЕС да работи съвместно с основните поддръжници на резолюцията относно оклеветяването, която ще бъде представена, за да се предложи алтернатива на тази резолюция;
38. отново изразява подкрепата си за активното участие на ЕС в работата на Съвета по правата на човека на ООН от неговото създаване досега, и по-точно чрез предлагане или съвместно предлагане на резолюции, изявления, участие в интерактивни диалози и дебати; признава ангажиментите, поети от ЕС за справяне с положението в отделните страни в рамките на Съвета по правата на човека на ООН, и подчертава, че е важно тези ангажименти да бъдат строго изпълнявани;
39. подкрепя съвместната инициатива на ЕС и GRULAC (Групата на страните от Латинска Америка и Карибския басейн) за резолюция относно децата, живеещи и работещи на улицата;
40. подкрепя междурегионалната декларация относно правата на ЛГБТ, която ще бъде представена;
41. призовава държавите-членки на ЕС да направят всичко възможно за запазването на мандатите за всички специални процедури и призовава по-специално за подновяване на мандата на специалния докладчик на ООН за положението на защитниците на правата на човека;
42. изразява съжаление, че като страничен ефект от усилията на ЕС за постигане на консенсус, често пъти изглежда така, като че ли Съюзът занижава своите амбиции, и счита, че ЕС следва много по-смело да предлага и/или подкрепя резолюциите по страни;
43. отбелязва със загриженост, че ЕС не е в състояние да въздейства ефективно в рамките на по-широката система на ООН; подчертава необходимостта ЕС да даде приоритет на Съвета по правата на човека, да координира по-добре действията между държавите-членки и призовава Съвета да приеме насоки за улесняване на координацията и вземането на решения в този контекст, както и да се стреми към изграждането на коалиции/съюзи с основните регионални партньори и всички умерени държави в стремежа за преодоляване на логиката на разделяне на блокове в рамките на Съвета по правата на човека;;
44. обръща внимание, на практическо равнище, че е важно да има една по-голяма и по-добре обезпечена делегация на ЕС в Женева и Ню Йорк; подчертава, че това, което се случва в Женева и Ню Йорк, трябва да бъде неразделна част от външната политика на ЕС, с акцент върху подобряването на вътрешната координация, и подчертава също така необходимостта от добро взаимодействие между действията на двустранно и многостранно равнище;
45. изразява съжаление, че резолюцията, внесена от ЕС в Общото събрание на ООН през септември 2010 г. с цел укрепване на неговия „статут“, така че да съответства на новите институционални разпоредби вследствие на Договора от Лисабон, е отложена; този засилен статут ще даде на ЕС възможност да бъде представляван от конкретно лице (председателя на Европейския съвет и/или върховния представител), за да изразява единна позиция, и ще повиши видимостта и влиянието на ЕС като фактор от световно значение; настоява, че е необходимо да се продължат усилията, положени от „специалната работна група“ на ЕСВД за насърчаване на приемането на резолюцията в тясно сътрудничество с държавите-членки на ЕС;
46. оправомощава своята делегация на шестнадесетата сесия на Съвета на ООН по правата на човека да изрази безпокойството, изразено в настоящата резолюция; призовава делегацията да докладва на подкомисията по правата на човека относно своето посещение и счита, че е задължително да продължи да изпраща делегация на Европейския парламент на съответните сесии на Съвета на ООН по правата на човека;;
47. отново призовава държавите-членки на ЕС да гарантират спазването на правата на човека в собствената им вътрешна политика, за да се избегнат двойните стандарти и с оглед на текущия процес на присъединяване на ЕС към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като един евентуален провал в това отношение може да отслаби позицията на ЕС в Съвета по правата на човека на ООН;
48. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на заместник председателя на Комисията/върховния представител по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, правителствата и парламентите на държавите-членки, Съвета за сигурност на ООН, генералния секретар на ООН, председателя на 64-тото Общо събрание, председателя на Съвета на ООН по правата на човека, Върховния комисар на ООН по правата на човека, както и на работната група на ЕС и ООН, създадена от комисията по външни работи.
