P6_TA(2007)0149
Контрол от държавата на пристанището ***I
A6-0081/2007
Законодателна резолюция на Европейския парламент от 25 април 2007 г. относно предложението за директива на Европейския парламент и на Съвета относно контрола от държавата на пристанището (преработена) ( COM(2005)0588 – C6-0028/2006 – 2005/0238(COD) )
(Процедура на съвместно вземане на решение: първо четене)
Европейският парламент
, –
като взе предвид предложението на Комисията до Европейския парламент и Съвета ( COM(2005)0588 ) Все още непубликувано в ОВ.
,
–
като взе предвид член 251, параграф 2 и член 80, параграф 2 от Договора за ЕО, съгласно които Комисията внесе предложението в Парламента ( C6-0028/2006 ),
–
като взе предвид член 51 от своя правилник,
–
като взе предвид доклада на Комисията по транспорт и туризъм и становището на Комисията по правни въпроси ( A6-0081/2007 ),
1.
Одобрява предложението на Комисията във вида, в който е изменено;
2.
Призовава Комисията да се отнесе до него отново, в случай че възнамерява да внесе съществени изменения в своето предложение или да го замени с друг текст;
3.
Възлага на своя председател да предаде позицията на Парламента на Съвета и на Комисията.
P6_TC1-COD(2005)0238
Позиция на Европейския парламент приета на първо четене на 25 април 2007 година с оглед приемането на Директива 2007/.../ЕО на Европейския парламент и Съвета относно държавния пристанищен контрол (преработена)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПEЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
1
OВ C 318, 23.12.2006 г., стр 195.
,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите
2
OВ C 229, 22.9.2006 г., стр 38.
,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора
3
Позиция на Европейския парламент от 25 април 2007 година.
,
като имат предвид, че: (1)
Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 г. относно държавния пристанищен контрол на корабите
4
OВ L 157, 7.7.1995 г., стр 1. Директива, последно изменена с Директива 2002/84/ЕО
на Европейския парламент и на Съвета
(ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 53).
е била неколкократно предмет на съществени изменения. Тъй като предстои да бъдат направени допълнителни изменения, тя следва да бъде преработена с оглед постигане на по-голяма яснота.
(2)
Общността е сериозно загрижена от морските катастрофи и замърсяването на моретата и крайбрежията на държавите-членки.
(3)
Общността е също така загрижена за условията на живот и работа на борда на корабите.
(4)
Безопасността, предотвратяването на замърсяването и условията на живот и работа на борда на корабите могат да бъдат ефикасно подобрени посредством драстично намаляване на броя на корабите, които не отговарят на нормите, във
водите
на Общността,
чрез
стриктно прилагане на международните конвенции, кодекси и резолюции.
(5)
За целта Общността се надява на бързо ратифициране на Морската трудова конвенция от 2006 година на Международната организация на труда (МОТ), чието правило 5.2.1 се отнася за отговорностите на държавата на пристанището.
(6)
Проверката на съответствието на корабите с международните стандарти за безопасност, предотвратяване на замърсяването и за условията на живот и работа на борда на корабите, се пада основно на държавата на флага. Независимо от това се наблюдава сериозно неизпълнение и неприлагане на международните стандарти от страна на редица държави на флага. Занапред проверката на съответствието с международните стандарти за безопасност, предотвратяване на замърсяването и за условията на живот и работа на борда на корабите следва също да бъде осигурена и от държавата на пристанището,
като се подразбира, че инспекциите, извършвани от държавите на пристанището, не представляват експертиза, че протоколите от инспекциите нямат стойност на свидетелство за годност за плаване и че държавният пристанищен контрол не освобождава държавите на флага от техните отговорности
.
(7)
Един хармонизиран подход, целящ осигуряването на ефективно прилагане на тези международни стандарти от държавите-членки за корабите, плаващи във води, които са под тяхната юрисдикция, и използващи техни пристанища, ще позволи да бъде избегнато нарушаване на конкуренцията.
(8)
Корабната промишленост е изложена на опасност от терористични актове. Мерките за сигурност на превозите следва да се прилагат ефективно, а държавите-членки следва да следят стриктно за спазването на правилата за сигурност, като провеждат проверки на сигурността.
(9)
Следва да се използва опитът, натрупан в рамките на Парижкия меморандум за разбирателство за държавния пристанищен контрол, подписан в Париж на 26 януари 1982 г. (
Парижки МР
).
(10)
Европейската агенция за морска безопасност (ЕАМБ), създадена с Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от
27 юни 2002 г.
ОВ L 208, 5.8.2002 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО)
№ 1891/2006 (ОВ L 394, 30.12.2006 г., стр. 1)
.
следва да осигури необходимата подкрепа за гарантиране на съгласуваното и ефективно прилагане на системата за държавен пристанищен контрол. ЕАМБ следва по-специално да допринесе за развитието на хармонизирана схема на Общността за квалификация и обучение на инспектори по държавен пристанищен
контрол.
(11)
Един
ефикасен режим за държавен пристанищен контрол
следва да се стреми
да осигури редовно
инспектиране
на всички кораби, които акостират междинно на пристанище в Европейския съюз.
Инспекциите
следва да се съсредоточават върху корабите, които не отговарят на нормите, докато корабите, отговарящи на критериите за качество, т.е. тези, за които са налице задоволителни доклади от инспекция или които плават под флага на държава, съобразяваща се със схемата за одит на държавите-членки на Международната морска организация (ИМО), като награда следва да се подлагат на по-редки инспекции. Тези нови разпоредби относно инспекциите следва да се включат в общностния режим за държавен пристанищен контрол веднага след установяването на различните му аспекти и въз основа на схема за поделяне на инспекциите, при която всяка държава-членка дава подходящ принос за осъществяването на целта на Общността за прилагане на всеобхватна схема за инспекции.
Освен това, държавите-членки следва да назначат и поддържат необходимия брой персонал, включително квалифицирани инспектори, като се отчитат обемът и характеристиките на трафика на плавателните съдове във всяко пристанище.
(12)
Установеният с настоящата директива режим за инспекции следва да бъде координиран с извършената работа в рамките на Парижкия МР. Тъй като за всяко развитие, произтичащо от Парижкия МР, следва да се постигне съгласие на равнище на Общността преди правилото да започне да се прилага в рамките на ЕС, следва да се установи тясна съгласуваност между Общността и Парижкия МР с оглед постигане на единен обособен режим за инспекции.
(13)
Правилата и процедурите, прилагащи се за инспекциите от държавата на пристанището, в т.ч. критериите, отнасящи се до спирането на корабите, следва да бъдат уеднаквени, за да се осигури постоянно равнище на ефикасност във всички пристанища, което също така ще намали радикално избирателното използване на някои крайни пристанища с оглед избягване на надлежните проверки.
(14)
Някои категории кораби представляват голяма заплаха за възникване на произшествия или замърсяване при достигане на определена експлоатационна възраст и поради това следва да се подлагат на задълбочена инспекция; необходимо е да се определят подробностите във връзка с тази задълбочена инспекция.
(15)
В рамките на установения с настоящата директива режим за инспекции интервалът между периодичните инспекции на корабите зависи от техния рисков профил, който се определя от някои родови и исторически параметри. За корабите с високорисков профил този интервал не следва да надвишава шест месеца.
(16)
Някои кораби излагат на явен риск морската безопасност и морската среда поради лошото си състояние, своя флаг и минали събития. Поради това следва да се откаже достъпът на тези кораби до пристанища
и места за заставане на котва
в Общността, освен ако не бъде доказано, че те могат да бъдат експлоатирани безопасно във водите на Общността. Трябва да се разработят ръководни принципи, установяващи процедурите, приложими в случай на забрана на достъп и на отмяна на забраната. За целите на прозрачността, списъкът на корабите, на които е бил отказан достъп до пристанища
и места за заставане на котва
в Общността, следва да бъде направен публично достояние.
(17)
За да се намали натоварването, което повтарящите се инспекции създават за някои администрации и компании, на проведена проверка на ро-ро фериботи или бързоходни пътнически плавателни съдове съгласно Директива 1999/35/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно система за задължителни прегледи за безопасна работа при редовни услуги от ро-ро фериботи и бързоходни пътнически плавателни съдове OВ L 138, 1.6.1999 г., стр 1.
Директива, последно изменена с Директива 2002/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 324, 29.11.2002, p. 53).
, за да бъде удовлетворена приемащата държава, трябва да се гледа като на задълбочена инспекция по системата за държавен пристанищен контрол.
(18)
Несъответствието с разпоредбите на съответните конвенции трябва да бъде коригирано. Когато наблюдаваните неизправности представляват явна заплаха за безопасността, за здравето или за околната среда, корабите, които е необходимо да бъдат подложени на коригиращи действия, трябва да бъдат спрени, докато неизправностите бъдат коригирани.
(19)
Следва да бъде предоставено право на обжалване на решения за спиране, взети от компетентните органи, за да се избегнат неоснователните решения, които са в състояние да доведат до неуместно спиране и закъснение.
(20)
Органите и инспекторите, които участват в дейности по осъществяване на държавен пристанищен контрол, не бива да имат конфликт на интереси с пристанището, където се провежда инспекцията, нито с инспектираните кораби и свързани с тях интереси. Инспекторите следва да имат необходимата квалификация и да преминат подходящо обучение, за да поддържат и повишават компетентността си за провеждане на инспекции. Държавите-членки следва да си сътрудничат за разработване и популяризиране на уеднаквена схема на Общността за квалификация и обучение на инспектори.
(21)
Пилотите и пристанищните власти следва да бъдат упълномощени да предоставят полезни сведения за констатираните
аномалии
на борда на корабите.
(22)
Следва да се разглеждат жалбите
на лица с доказан легитимен интерес
относно условията на живот и работа на борда.
Жалбите, постъпили на борда, следва да се разглеждат с предимство.
Всеки жалбоподател следва да бъде информиран за предприетите действия вследствие на подадената от него жалба.
(23)
Между компетентните органи на държавите-членки и между другите органи или организации е необходимо да има сътрудничество за осигуряване на ефикасни последващи действия по отношение на корабите, показали неизправности и на които е било разрешено да продължат пътя си, и за да се обменя информация за корабите, престояващи в дадено пристанище.
(24)
Тъй като базата данни за инспекциите е съществена част от държавния пристанищен контрол, държавите-членки следва да гарантират нейното обновяване в светлината на изискванията на Общността.
(25)
Публикуването на информация, отнасяща се до кораби и техните оператори или компании, които не спазват международните стандарти, свързани с безопасността, здравето и опазването на морската среда, може да представлява ефикасно възпиращо средство за товародателите срещу използването на тези кораби и стимул за техните собственици да предприемат коригиращи действия.
(26)
Всички разходи за инспекции на кораби, водещи до спиране, или които са възникнали при отмяна на мярката за отказ на достъп, следва да се поемат от собственика или оператора.
(27)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията OВ L 184, 17.7.1999 г., стр 23.
Решение, изменено с Решение 2006/512/EО (ОВ L 200, 22.7.2006 г., стp. 11).
.
Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а на Решение 1999/468/ЕО.
(28)
По-специално, за да не се налага несъразмерна административна тежест на държавите-членки, които нямат морски пристанища, правилото de minimis следва да им позволява дерогации от разпоредбите на настоящата директива. Мерките за прилагане на това правило следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол.
(29)
Тъй като целите на действията, които трябва да бъдат предприети, по-специално намаляване на корабоплаването, което не отговаря на нормите, във водите на Общността чрез подобряване на системата на Общността за инспектиране на морски кораби и разработване на средствата за предприемане на превантивни действия в областта на замърсяването на моретата, не могат да бъдат достатъчно добре постигнати от държавите-членки и поради тази причина могат да бъдат по-успешно осъществени на ниво на Общността с оглед на обхвата и последиците от тях, Общността може да вземе мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в горепосочения член, разпоредбите на настоящата директива не могат да надхвърлят необходимото за постигане на тези цели.
(30)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното законодателство следва да се ограничи с разпоредбите, които внасят значителна промяна в сравнение с предишната директива. Задължението за транспониране на разпоредбите, които остават непроменени, се поражда от предишната директива.
(31)
Настоящата директива не засяга задълженията на държавите-членки, свързани със сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, посочени в приложение
XV,
част Б.
(32)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законодателство
OВ C 321, 31.12.2003 г., стр 1.
, държавите-членки се насърчават да създават, за собствено ползване и в интерес на Общността, таблици на съответствието, в които, доколкото е възможно, се посочва съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги обявят публично,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 Предмет
Предмет на настоящата директива е да подпомогне радикалното намаляване на морските превози, които не отговарят на нормите и се извършват във води, зависещи от юрисдикцията на държавите-членки, чрез:
a)
по-добро спазване на международното законодателство и съответното законодателство на Общността относно морската безопасност, морската сигурност, опазването на морската среда и условията на живот и работа на борда на корабите под всички флагове;
б)
установяване на общи критерии за контрол на корабите от държавата на пристанището и уеднаквяване на процедурите за инспекция и спиране;
в)
гарантиране инспектирането на всички кораби, които акостират междинно в пристанища или на места за заставане на котва, намиращи се в Общността, при периодичност в зависимост от техния рисков профил, като корабите с високорисков профил се инспектират по-задълбочено и на по-кратки периоди;
г)
въвеждане на елементи на общностен режим за държавен пристанищен контрол, с цел да се определят общи критерии за контрол на корабите от държавата на пристанището и да се хармонизират процедурите за инспекция и спиране на корабите.
Член 2 Определения
За целите на настоящата директива:
1.
"Конвенции" са следните конвенции, както и протоколите и измененията към тях и свързаните с тях кодекси със задължителна сила в тяхната актуализирана версия:
a)
Международната конвенция от 1966 г. за товарните водолинии (LL 66);
б)
Международната конвенция от 1974 г. за опазване на човешкия живот на море (SOLAS 74);
в)
Международната конвенция от 1973 г. за предотвратяване на замърсяването от кораби и протокола към нея от 1978 г. (Marpol 73/78);
г)
Международната конвенция от 1978 г. за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците (STCW 78);
д)
Конвенцията от 1972 г. за международните правила за предпазване от сблъскване на море (Colreg 72);
е)
Международната конвенция от 1969 г. за тонажно измерване на корабите (ITC 69);
ж)
Конвенцията от 1976 г. относно търговското корабоплаване (минимални норми) (конвенция МОТ № 147);
з)
Международната конвенция от 1992 г. за гражданска отговорност за щети от замърсяване с нефт (CLC 92).
2.
"Парижки МР" означава Парижкият меморандум за разбирателство за държавния пристанищен контрол, подписан в Париж на 26 януари 1982 г., в неговата актуализирана версия.
3.
"Рамка и процедури за системата за доброволен одит на държавите-членки на ИМО" означава Резолюция A.974(24) на асамблеята на ИМО.
4.
"Регион, за който се отнася Парижкият МР" означава географската зона, в която държавите, страни по Парижкия МР, извършват инспекции по смисъла на Парижкия МР.
5.
"Кораб" означава всеки морски плавателен съд, за който се прилагат една или повече от конвенциите, плаващ под флаг, различен от този на държавата на пристанището.
6.
"Офшорен терминал" означава всяка фиксирана или плаваща платформа, оперираща на континенталното плато на държава-членка или над него.
7.
"Пристанище" означава наземно и морско пространство, състоящо се от съоръжения и оборудване, позволяващи главно приемане, товарене и разтоварване на кораби, складиране, получаване и предаване на стоки, както и качване и слизане от борда на пътници.
8.
"Място за заставане на котва" означава място в пристанище или друг район, който попада под юрисдикцията на пристанище и е подходящ за заставане на котва.
9.
"Инспектор" означава служител в държавния сектор или друго лице, което е надлежно упълномощено от компетентния орган на държава-членка да извършва инспекции за държавен пристанищен контрол и е отговорно пред този орган.
10.
"Компетентен орган" означава морски орган за държавен пристанищен контрол в съответствие с настоящата директива.
11.
"Компетентен орган по морската сигурност" означава компетентен орган по морската сигурност съгласно член 2, точка 7 от Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета
от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения
OВ L 129, 29.4.2004 г., стр. 6.
.
12.
"
Първоначална
инспекция" означава посещение, извършено на борда на кораб от инспектор, за да се провери дали корабът
отговаря
на изискванията на съответните конвенции и регламенти и включващо най-малко проверките, които се изискват съгласно
член 12, параграф 2
.
13
.
"Детайлна инспекция" означава инспекция, чрез която корабът, неговото оборудване и неговият екипаж биват подложени цялостно или частично, според случая, на задълбочена проверка при условията, посочени
в член 12, параграф 3
, за всичко, отнасящо се до конструкцията, оборудването и екипажа, условията на живот и работа и съобразността с оперативните процедури на борда на кораба.
14.
"Засилена инспекция" означава инспекция, която обхваща най-малко точките, изброени в
приложение VIII
. Една засилена инспекция може да включва детайлна инспекция, ако тя е ясно обоснована в съответствие с
член 13
;
15.
"Жалба" означава всяка информация или доклад,
с изключение на доклада за очевидни аномалии или видими дефекти, изготвен от пилотите или пристанищните власти в съответствие с член 22,
подадени
от всяко физическо или юридическо
лице, което има
легитимен
интерес във връзка с безопасността на кораба, в т.ч. безопасността или рисковете за здравето на екипажа, условията на живот и работа на борда и предотвратяването на замърсяването.
16
.
"Спиране" означава формалната забрана срещу излизането в открито море на кораб поради констатираните неизправности, които, поотделно или взети заедно, правят кораба негоден за плаване.
17.
"Мярка за отказ на достъп" означава
решение
, връчено на капитана на кораб, на отговорното за кораба дружество
и на държавата на флага
, с което същите се уведомяват, че ще бъде отказан достъп на кораба до
всички
пристанища и
места за заставане на котва
в Общността.
18.
"Спиране от експлоатация" означава формална забрана срещу продължаването на експлоатацията на кораб поради констатирани неизправности, които, поотделно или взети заедно, биха направили опасно продължаването на експлоатацията му.
19.
"Дружество" означава
корабособственик
или всяка друга организация или лице, като например мениджър или беърбоут чартьор, на което корабособственикът е поверил отговорността за експлоатация на кораба и което, поемайки тази отговорност, се е съгласило да поеме и всички задължения и отговорности, наложени от Международния кодекс за управление на безопасността (Кодекс ISM).
20.
"Призната организация" означава дружество за класификация или друг частен орган, осъществяващ законоустановени задачи от името на администрацията на държавата на флага.
21.
"Задължителен сертификат" означава сертификат, издаден от държава на флага или от нейно име в съответствие с международни конвенции.
22.
"Сертификат
за клас
" означава документ, издаден от призната организация,
удостоверяващ съответствието на кораба с изискванията, предвидени в дял ІІ.1, част А.1, правило 3.1 от конвенцията SOLAS 74
.
23.
"База данни за инспекции" означава
информационната
система за
прилагане
на режима за
държавен
пристанищен
контрол в Общността, като се отчитат извършените инспекции в региона, за който се отнася Парижкият МР
.
Член 3 Приложно поле
1.
Настоящата директива се прилага за всички кораби и техните екипажи, които акостират междинно на пристанище или място за заставане на котва в държава-членка.
Франция може да реши, че пристанищата по настоящия параграф не включват пристанища, намиращи се в посочените в член 299, параграф 2 от Договора отвъдморски департаменти.
Когато държава-членка предприема инспекция на кораб в свои териториални води, но извън пристанище, тази процедура се счита за инспекция за целите на настоящата директива.
Никаква разпоредба на настоящия член не води до засягане на правата за намеса, с които разполага държава-членка по силата на съответните международни конвенции.
Държавите-членки, които нямат морски пристанища, могат при определени условия да се ползват с дерогация от прилагането на настоящата директива. Комисията приема, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2, мерките по прилагането на този механизъм за дерогация.
2.
За кораби с водоизместимост по-малка от 500 бруто регистър тона държавите-членки прилагат приложимите разпоредби на съответната конвенция и вземат всяка необходима мярка в областите, непокрити от конвенция, за да направят така, че засегнатите кораби да не представляват явна опасност за сигурността, здравето или околната среда. При прилагането на настоящия параграф държавите-членки се ръководят от приложение 1 към Парижкия МР.
3.
Държавите-членки, които изискват да бъде извършена инспекция на кораб, плаващ под флаг на държава, която не е страна по дадена конвенция, се грижат за това този кораб и неговият екипаж да не бъдат третирани по по-благоприятен начин, в сравнение с третирането на кораб, плаващ под флаг на държава, страна по въпросната конвенция.
4.
Риболовните кораби, военните кораби, обслужващите сгради, примитивните дървени плавателни съдове, кораби на държавните органи, използвани за нетърговски цели, и увеселителни кораби, използвани за нетоварни цели, се изключват от приложното поле на настоящата директива.
Член 4
Правомощия за инспектиране
1.
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да имат законно право да извършват на борда на чужди кораби инспекциите, посочени в настоящата директива, в съответствие с международното право.
2.
Държавите-членки поддържат съответни компетентни органи за инспектирането на кораби и предприемат всички подходящи мерки, за да могат компетентните им органи да изпълняват задачите си така, както е предвидено в настоящата директива. По-специално те набират и поддържат необходимата численост на персонала, в т.ч. квалифицирани инспектори, като се отчитат обемът и характеристиките на морското движение във всяко пристанище.
Държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да гарантират наличието на инспектори за извършване на
първоначални и засилени инспекции
съгласно
членове 12 и 13
и
приложение І, част ІІ
.
Член 5
Общностен режим
за инспекции
1.
Държави
те
-членки
извършват инспекциите съгласно схемата за подбор, описана в член 12 и разпоредбите на
приложение 1
.
2.
Всяка държава-членка ежегодно извършва общ брой инспекции на отделни кораби, съответстващ на нейния дял от общия брой инспекции, които годишно трябва да бъдат извършени в Общността и региона, за който се отнася Парижкият МР. Този дял се определя от броя кораби, които междинно акостират в пристанища или места за заставане на котва в съответната държава-членка, съотнесен към общия брой кораби, които междинно акостират в пристанища или места за заставане на котва във всяка държава-членка на Общността и държавите-страни по Парижкия МР.
Член 6
Спазване на общностния режим за инспекции
В съответствие с член 5 държавите-членки:
a)
извършват инспекции съгласно разпоредбите на член 11, буква а) на всички кораби от приоритет І, междинно акостиращи в техни пристанища и места за заставане на котва, и
б)
извършват всяка година определен общ брой инспекции на кораби от приоритет I и приоритет II съгласно разпоредбите на член 11, букви а) и б), който съответства най-малко на техните годишни задължения за инспекции.
Член 7
Обстоятелства, при които определени кораби не се инспектират
1.
В следните случаи държава-членка може да реши да отложи инспекцията на кораб от приоритет І:
i)
ако инспекцията може да бъде извършена при следващото междинно акостиране на кораба в същата държава-членка, при условие че корабът междувременно не акостира междинно в друго пристанище или място за заставане на котва в Общността или регион, за който се отнася Парижкият МР, и че отлагането на инспекцията не надвишава 15 дни, или
ii)
ако инспекцията може да бъде извършена в рамките на петнадесетдневния срок в друго пристанище на междинно акостиране в Общността или регион, за който се отнася Парижкият МР, при условие че държавата, в която се намира пристанището на междинно акостиране, се е съгласила да извърши инспекцията.
В случай на отлагане, ако инспекцията не бъде извършена в съответствие с подточки i) и ii), и ако не е регистрирана в базата данни за инспекциите, инспекцията се счита за неизвършена и остава в задължение на държавата-членка, която я е отложила.
2.
В следните изключителни случаи, инспекция на кораби от приоритет I, която не е била извършена по оперативни съображения, не се счита за пропусната, при условие че причината за неизвършването ѝ е регистрирана в базата данни за инспекциите и ако според преценката на компетентния орган извършването на инспекцията застрашава безопасността на инспекторите, кораба или неговия екипаж, пристанището или морската среда.
3.
Когато не е била извършена инспекция на кораб, застанал на котва, тази инспекция не се счита за пропусната, ако в случаите на прилагане на подточка ii) причината за неизвършването ѝ е регистрирана в базата данни за инспекциите и ако:
i)
корабът бъде инспектиран в срок от 15 дни в друго пристанище на Общността или регион, за който се отнася Парижкият МР, в съответствие с приложение I, или
ii)
ако според преценката на компетентния орган извършването на инспекцията застрашава безопасността на инспекторите, кораба или неговия екипаж, пристанището или морската среда.
4.
Комисията може да приеме, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2, мерки за прилагането на настоящия член.
Член 8
Уведомление за пристигане на кораби
1.
Операторът, агентът или капитанът на кораб,
отговарящ на условията за засилена инспекция в съответствие с член 13, с курс към
пристанище или място за заставане на котва в държава-члена, уведомява за пристигането си в съответствие с
разпоредбите на
приложение III.
2.
При получаване на уведомлението, посочено в параграф 1 и член 4 от Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. относно създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация
OВ L 208, 5.8.2002 г., стр. 10.
, съответната пристанищна администрация предава тази информация на компетентния орган.
3.
Всяко съобщение, предвидено в настоящия член, се осъществява по електронен път. Други средства се използват единствено в случай че не са налични електронни средства.
4.
Процедурите и форматите, разработени от държавите-членки за прилагането на приложение ІІІ, са в съответствие с Директива 2002/59/ЕО.
Член 9
Рисков профил на корабите
1.
За всеки кораб, акостиращ междинно или заставащ на котва в пристанище на държава-членка, се изготвя рисков профил, който определя степента на приоритетност на инспекцията, интервалите между инспекциите и техния обхват. Рисковият профил на всеки кораб се регистрира в базата данни за инспекциите.
2.
Рисковият профил на кораба се определя от комбинация от родови и исторически рискови параметри, както следва:
a)
Родови параметри
Родовите параметри се основават на вида, експлоатационната възраст, флага, участващите признати организации и показателите за дейността на дружеството в съответствие с приложение I, част I, точка 1 и приложение II.
б)
Исторически параметри
Историческите параметри се основават на броя неизправности и спирания за даден период в съответствие с приложение I, част І, точка 2 и приложение II.
3.
Комисията приема, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2, условията и реда за прилагането на този член, като уточнява по-специално:
–
стойностите, които може да има всеки рисков параметър,
–
комбинацията от рискови параметри, съответстващи на всяко ниво от рисковия профил на корабите,
–
условията за прилагане на посочените в приложение I, част I, точка 1, буква в), подточка ііі) критерии на държавата на флага, отнасящи се до доказване на съответствие с приложимите актове.
Член 10
Периодичност на инспекциите
1.
Всеки кораб, акостиращ междинно или заставащ на котва в пристанище на Общността, подлежи на периодични или допълнителни инспекции, както следва:
a)
корабите се подлагат на периодични инспекции на предварително определени интервали според техния рисков профил в съответствие с приложение І, част ІІ, раздел 1. Интервалът между периодични инспекции на кораби с високорисков профил не може да е повече от шест месеца. Интервалът между периодични инспекции на кораби, отговарящи на друг рисков профил, се увеличава с намаляването на риска, съгласно приложение І, част ІІ, раздел 1.
б)
Независимо от изминалото време от последната периодична инспекция, корабите се подлагат на допълнителна инспекция, както следва:
i)
компетентният орган следи за това корабите, за които се прилагат първостепенните фактори, изброени в приложение I, част II, раздел 2.1, да се подлагат на инспекция,
ii)
корабите, за които се прилагат непредвидените фактори, изброени в приложение I, част II, раздел 2.2, могат да бъдат подложени на инспекция. Решението за извършване на допълнителна инспекция се оставя на професионалната преценка на компетентния орган.
2.
Периодичните и допълнителните инспекции включват преглед на предварително установени области за всеки кораб, които се различават според вида на кораба, вида на инспекцията и заключенията от извършените предходни инспекции в рамките на държавния пристанищен контрол.
В базата данни за инспекциите се посочват елементите, които служат за определяне на рисковите области, подлежащи на проверка при всяка инспекция.
3.
Комисията, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2, и като взема предвид процедурите, прилагани по силата на Парижкия МР, приема условията и реда за прилагане на настоящия член, като уточнява по-специално списък на областите за инспектиране в зависимост от вида на кораба.
Член 11
Подбор на корабите за инспекция
Компетентният орган следи за това подборът на корабите за инспекция да се извършва в зависимост от техния рисков профил, описан в приложение І, част І, както и при наличие на първостепенни фактори и поява на непредвидени фактори в съответствие с приложение І, част ІІ, раздел 2.
За целите на инспекцията на корабите компетентният орган:
a)
извършва подбор на кораби, подлежащи на задължителна инспекция, определяни като кораби "от приоритет I", в съответствие със схемата за подбор, описана в приложение I, част II, раздел 3.1,
б)
може да извършва подбор на кораби, които отговарят на условията за инспекция, определяни като кораби "от приоритет II", в съответствие с приложение I, част II, раздел 3.2.
Член 12
Видове инспекции
1.
Държавите-членки следят за това подбраните за инспекция кораби съгласно член 11 да бъдат подлагани на първоначална инспекция, на детайлна инспекция или на засилена инспекция, както следва:
2.
Първоначална инспекция
a)
При всяка първоначална инспекция на кораб
компетентният орган следи инспекторът да извърши, като
минимум
,
проверка
на сертификатите и документите,
изброени в приложение IV
, които трябва да се намират на борда съгласно
приложимото
законодателство на Общността, регулиращо морската безопасност, и съгласно международните
конвенции
,
б)
Когато
корабът е получил разрешение да напусне пристанището, при условие че неизправностите бъдат отстранени в следващото пристанище, инспекцията в следващото пристанище
се ограничава
до проверка на това дали тези неизправности са били отстранени.
Въпреки това, при упражняване на правото си на експертна преценка, инспекторът може да реши, че обхватът на инспекцията трябва бъде разширен до допълнителни
проверки
.
3.
Детайлна инспекция
Детайлна инспекция, включително допълнителна проверка на съответствието с оперативните изисквания на борда на кораба, се извършва,
когато
след приключване на инспекцията, посочена в
параграф 2, буква б)
, са налице ясни основания да се предполага, че състоянието на кораба или на неговото оборудване или екипаж не отговарят по същество на съответните разпоредби на дадена
конвенция
.
"
Ясни
основания" са налице, когато инспекторът констатира обстоятелства, които, въз основа на неговата професионална преценка, дават основание за детайлна инспекция на кораба, неговото оборудване или екипаж.
Примери за "ясни основания" са посочени в приложения V и VІІ,
раздел В
.
Член 13
Засилена инспекция
1.
Следните категории кораби отговарят на условията за засилена инспекция в съответствие с приложение І, част ІІ, раздел 3.1, букви а) и б):
–
кораби с високорисков профил,
–
пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за газ и химически продукти и кораби, превозващи насипни товари, които са на повече от 12 години,
–
кораби с високорисков профил или пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за газ и химически продукти и кораби, превозващи насипни товари, които са на повече от 12 години, в случай на първостепенни или непредвидени фактори,
–
кораби, подложени на повторна инспекция след отказ на достъп в съответствие с член 20.
2.
При получаване на предварително уведомление, отправено от кораб, който отговаря на условията за засилена инспекция, компетентният орган съобщава незабавно на кораба дали ще бъде извършена засилена инспекция.
Член 14
Насоки и процедури съгласно законодателството на Общността, регулиращо морската безопасност и сигурност
1.
За целите на настоящата директива надлежно се вземат под внимание съответните процедури и насоки за контрол на кораби, посочени в приложение VI .
Държавите-членки следят за надлежното информиране на техните компетентни органи относно съответните насоки или процедури, които е необходимо да бъдат прилагани в съответствие със законодателството на Общността, и проверяват тяхното правилно прилагане.
2.
По отношение на проверките за безопасност, държавите-членки прилагат предвидените в приложение VІІ процедури към всички кораби, посочени в член 3, параграфи 1 и 2 от Регламент (EО) № 725/2004, които акостират междинно в техни пристанища, докато не плават под флага на държавата на пристанището, извършваща инспекцията.
Те прилагат тези процедури към корабите, посочени в член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 725/2004, когато действието на разпоредбите на посочения регламент обхващат и корабите, посочени в член 3, параграф 3.
3.
Разпоредбите на член 13 относно засилените инспекции се прилагат спрямо ро-ро фериботи и бързоходни пътнически плавателни съдове съгласно член 2, букви а) и б) от Директива 1999/35/ЕО.
Когато корабът е бил прегледан в съответствие с членове 6 и 8 от Директива 1999/35/ЕО, този специфичен преглед в зависимост от случая се счита за детайлна или засилена инспекция и се регистрира като такъв в базата данни за инспекциите.
Без да се засяга спирането от експлоатация на ро-ро ферибот или бързоходен пътнически плавателен съд, наложено съгласно член 10 от Директива 1999/35/ЕО, разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до отстраняването на неизправности, спиране и отказ на достъп, както и до последващите мерки след инспекциите, спирането и отказът на достъп се прилагат при необходимост.
Член 15
Мерки за отказ на достъп за някои кораби
1.
Дадена държава-членка следи достъпът до нейните пристанища и места за заставане на котва на всеки кораб, отговарящ на критериите,
посочени в настоящия параграф
, да бъде отказван, освен в случаите, предвидени в
член 20, параграф 6
, и
когато този кораб
:
–
плава под флага на държава, включена в черния или сивия списък, приети съгласно Парижкия МР въз основа на регистрираната информация в базата данни за инспекциите, публикувана ежегодно от Комисията, и
–
е бил спрян или за него е било взето решение за спиране от експлоатация по силата на Директива 1999/35/ЕО повече от два пъти в течение на последните 36 месеца в пристанище на държава-членка или държава-страна по Парижкия МР.
За целите на настоящия параграф списъкът, определен от Парижкия МР, влиза в сила на 1 юли всяка година.
Мярката за отказ на достъп се отменя само след изтичане на тримесечен срок, считано от датата на налагане на мярката и ако са изпълнени условията, предвидени в параграфи 4-10 от приложение ІХ.
Ако корабът получи повторен отказ на достъп, срокът се увеличава на 12 месеца. Всяко следващо спиране в пристанище на Общността служи като основание за постоянен отказ на достъп на кораба до всяко пристанище или място за заставане на котва на територията на Общността.
2.
За целите на
настоящия член
държавите-членки се съобразяват с процедурите, посочени в приложение
IX
, раздел Б.
Член 16
Доклад за инспекция пред капитана
В края на инспекция, на детайлна инспекция или на засилена инспекция, инспекторът изготвя доклад в съответствие с приложение X. Копие от този доклад за инспекция се предоставя на капитана на кораба.
Член 17
Жалби
За всички жалби
по смисъла на член 2, параграф 15, подадени от лица с доказан легитимен интерес
, във връзка с условията на борда,
се провежда първоначално разследване от компетентния орган
.
Първоначалното разследване трябва да позволи да се установи, във възможно най-кратък срок, дали жалбата е допустима или е явно неоснователна или представлява очевидна злоупотреба с право.
Когато компетентният орган счита, че жалбата е явно неоснователна, той информира жалбоподателя за решението си и мотивите за него.
Самоличността на лицето, подало жалбата, не трябва да се разкрива пред капитана или собственика на съответния кораб. Инспекторът гарантира поверителността при разпитването на членовете на екипажа.
Държавите-членки информират администрацията на държавата на флага с копие до
ИМО
, ако е целесъобразно, за жалбите, които не са явно неоснователни, и за предприетите последващи действия.
Член 18
Отстраняване на неизправностите и спиране на кораба
1.
Компетентният орган трябва да се увери, че всяка потвърдена или открита от инспекцията неизправност е била или ще бъде отстранена в съответствие с конвенциите.
2.
Когато неизправностите представляват явна заплаха за безопасността, здравето или околната среда, компетентният орган на държавата на пристанището, в което е инспектиран корабът, прави така, че корабът да бъде спрян или да бъде прекратена експлоатацията, по време на която са били открити неизправностите. Мярката за спиране или спирането от експлоатация се вдига едва тогава, когато изчезне всякаква опасност или когато органът констатира, че, в зависимост от необходимите условия, корабът може да напусне пристанището или експлоатацията може да бъде подновена , без да има риск за безопасността и здравето на пътниците или на екипажа, и за другите кораби, или без да представлява неразумна заплаха за морската среда.
3.
Без да се засягат ограниченията от съображения за сигурност, за които е взето решение съгласно Регламент (ЕО) № 725/2004, мярка за спиране, наложена от компетентен орган, може:
a)
да включва заповед за оставането на кораба на определено място или за преместването му на определено място за заставане на котва или котвена стоянка; както и
б)
да уточнява обстоятелствата, при които капитанът на кораба може да го премести от определено място от съображения за сигурност или за предотвратяване на замърсяване.
4.
За да определи дали един кораб трябва да бъде спрян или не, при извършване на професионалната си преценка инспекторът прилага критериите, посочени в приложение XI.
В тази връзка, ако от инспекцията става ясно,че корабът не е оборудван с устройство за записване на данните от пътуването, когато използването му е задължително в съответствие с Директива 2002/59/ЕО, компетентният орган следи за спирането на кораба.
Ако неизправностите, обосновали спирането, не могат да бъдат отстранени лесно в пристанището на спиране, компетентният орган може да разреши на кораба да се придвижи до най-близкия до пристанището на спиране ремонтен док, който е на разположение и където корабът може да се поправи веднага, или да изиска неизправностите да бъдат отстранени за максимален срок от 30 дни в съответствие с насоките, разработени от Парижкия МР. За тази цел се прилагат процедурите, определени в
член 20
.
5.
При изключителни обстоятелства, когато общото състояние на даден кораб явно не отговаря на нормите, компетентният орган може да отложи инспекцията на въпросния кораб, докато отговорните страни вземат необходимите мерки, за да може корабът да бъде съобразен със съответните изисквания на конвенциите.
6.
В случай на спиране компетентният орган незабавно уведомява, в писмена форма и с приложен доклад от инспекцията, администрацията на държавата на флага или, когато това е невъзможно, консула или, в негово отсъствие, най-близкия дипломатически представител на тази държава, за всички обстоятелства, при които дадена намеса е била счетена за необходима. Освен това
се уведомяват
и определените инспектори или признати организации, на които е възложено издаването на сертификати за клас или
задължителни сертификати
съгласно международните конвенции.
7.
Разпоредбите на настоящата директива се прилагат, без да се засягат допълнителните изисквания на конвенциите, отнасящи се до процедурите по уведомяване и докладване, свързани с държавния пристанищен контрол.
8.
При осъществяването на държавен пристанищен контрол съгласно настоящата директива се полагат всички възможни усилия, за да се избегне неправомерното спиране или забавяне на даден кораб. Ако даден кораб е спрян или забавен неправомерно, корабособственикът или операторът е в правото си да поиска обезщетение за всички понесени вреди и загуби. В случаите, когато бъде подадена жалба за неправомерно спиране или забавяне, тежестта на доказването им се пада на кораба собственика или на оператора на кораба.
9.
В случай на издадена заповед за спиране, компетентният орган информира възможно най-бързо пристанищните власти за това.
10
.
За да се намали натовареността на пристанището, компетентният орган може да позволи на спрян кораб да бъде преместен в друга част на пристанището, ако това е безопасно. Въпреки това опасността от натоварване на пристанището не трябва да се взема под внимание, когато се взема решение за спиране или за отмяна на спиране.
Пристанищните власти си сътрудничат с компетентния орган с оглед улесняване настаняването на спрените кораби.
Член 19
Право на обжалване
1.
Корабособственикът или операторът на даден кораб или неговият представител в държавата-членка има право на жалба срещу решение за спиране или отказ на достъп, взето от компетентния орган. Жалбата не спира изпълнението на решението за спиране или на мярката за отказа на достъп,
но се отбелязва в базата данни за инспекциите
.
2.
Държавите-членки въвеждат и поддържат подходящи процедури за тази цел в съответствие с тяхното национално законодателство и
си сътрудничат за установяване на съгласувани норми и процедури за прилагането на настоящия член, по-специално за да се гарантира разглеждането на жалбите в разумен срок
.
3.
Компетентният орган информира надлежно капитана на кораб, посочен в параграф 1, за неговото право на обжалване
и предвидения за това ред
.
4.
Когато в резултат на обжалване или искане, направено от корабособственика или оператора на кораб или негов представител, се отмени или измени мярка за спиране или забрана за достъп:
a)
Държавата-членка осигурява незабавното съответно изменение на базата данни за инспекциите,
б)
Държавата-членка, в която е обявена мярката за спиране или забрана за достъп, следи за това публикуваната в съответствие с
член 25
информация да бъде поправена в срок от 24 часа от решението.
Член 20
Последващи действия при инспекции и спиране
1.
Когато неизправностите, посочени в
член 18, параграф 2
, не могат да бъдат отстранени в пристанището, където се провежда инспекцията, компетентният орган на тази държава-членка може да разреши на кораба да се придвижи
директно
до най-близкия до пристанището на спиране ремонтен док, който е на разположение и където могат да се предприемат последващи действия според избора на капитана и съответните органи, при условие че се спазват условията, определени от компетентния орган на държавата на флага и възприети от тази държава-членка. Тези условия гарантират, че корабът може да се придвижи, без да създава рискове за сигурността и за здравето на пътниците или на екипажа, без да създава рискове за други кораби или без да представлява неразумна заплаха за морската среда.
2.
Когато решението за изпращане на кораб в ремонтен док се дължи на неспазване на Резолюция А.744(18) на ИМО, по отношение на корабната документация или във връзка със структурни недостатъци и неизправности, компетентният орган може да поиска необходимите измервания на дебелината да се направят в пристанището на спиране, преда да бъде разрешено на кораба да отплава.
3.
При обстоятелствата, посочени в параграф 1, компетентният орган на държавата-членка на пристанището, където е осъществена инспекцията, уведомява компетентния орган на държавата, където се намира ремонтният док, страните, посочени в
член 18, параграф 6
, или всеки друг засегнат орган за всички условия на пътуването.
Компетентният орган на държава-членка, получател на това уведомление, информира органа, който го е уведомил, за взетите мерки.
4.
Държавите-членки предприемат мерки, за да бъде отказан достъп до всички пристанища
или места за заставане на котва
в Общността на корабите, посочени в параграф 1, които навлизат в открито море:
a)
без да изпълнят условията, определени от компетентния орган на всяка държава-членка в пристанището на инспекцията; или
б)
и които отказват да се съобразят с приложимите разпоредби на конвенциите, като не влизат в посочения ремонтен док.
Този отказ важи, докато собственикът или операторът не представи доказателство, удовлетворяващо компетентния орган на държавата-членка, в която са констатирани неизправностите по кораба, че корабът удовлетворява напълно всички приложими изисквания на конвенциите.
5.
При обстоятелствата, посочени в параграф 4, буква а), компетентният орган на държавата-членка, в която са били констатирани неизправностите по кораба, сигнализира незабавно компетентните органи на всички държави-членки.
При обстоятелствата, посочени в параграф 4, точка б), компетентният орган на държавата-членка, в която се намира ремонтният док, сигнализира незабавно компетентните органи на всички държави-членки.
Преди да откаже влизане в пристанище, държавата-членка може да поиска консултации с администрацията на флага на засегнатия кораб.
6.
Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 4, достъпът до определено пристанище или
място за заставане на котва
може да бъде разрешен от компетентния орган на държавата на пристанището в случай на форсмажорни обстоятелства или поради надделели съображения за сигурност, или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие че бъдат взети подходящи мерки, удовлетворяващи компетентния орган на тази държава-членка, от страна на собственика, оператора или капитана на въпросния кораб, за да се гарантира, че корабът може да влезе в пристанището при пълна сигурност.
Член 21
Професионална компетентност на инспекторите
1.
Инспекциите се осъществяват само от инспектори, покриващи критериите за квалификация, установени в приложение ХII, които са получили разрешение от компетентния орган да извършват инспекции за държавна пристанищна проверка.
2.
Когато компетентният орган на държавата на пристанището не е в състояние да осигури необходимите професионални познания, инспекторът от този компетентен орган може да бъде подпомогнат от всяко лице, притежаващо необходимите познания.
3.
Компетентният орган, инспекторите, осъществяващи държавен пристанищен контрол, и лицата, които ги подпомагат, не трябва да имат никакъв търговски интерес нито към пристанището, в което се извършва инспекцията, нито към инспектираните кораби; инспекторите не трябва също така да бъдат наемани от неправителствени организации, издаващи задължителни сертификати и сертификати за
класификация
или осъществяващи необходимите прегледи при издаването на тези сертификати на корабите, нито да работят за сметка на такива организации.
4.
Всеки инспектор е длъжен да носи личен документ под формата на идентификационна карта, издадена от неговия компетентен орган в съответствие с Директива 96/40/ЕО на Комисията
от 25 юни 1996 г. за установяване на общ модел за идентификационна карта за инспектори, провеждащи държавен пристанищен контрол
ОВ L 196, 7.8.1996 г., стр.8.
.
5.
Държавите-членки следят за проверката на професионалната компетентност и изпитването на знанията на инспекторите съгласно приложение XII, преди да им разрешат да извършват инспекции, а впоследствие – на всеки пет години.
6.
Държавите-членки следят инспекторите да получат подходящо обучение във връзка с внесените изменения в режима на
Общността
за държавен пристанищен контрол с настоящата директива и измененията на конвенциите.
7.
Комисията разработва и насърчава, в сътрудничество с държавите-членки, въвеждането на уеднаквена схема на Общността за квалификация и обучение на инспектори.
Член 22
Доклади на пилотите и на пристанищните власти
1.
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че техните
пилоти, които са натоварени
със задачата да управляват корабите или които са ангажирани на кораби, преминаващи транзитно или движещи се към пристанище, намиращо се в държава-членка,
могат
да информират незабавно компетентните органи на държавата на пристанището или крайбрежната държава, според случая, за евентуалните
аномалии, констатации или видими дефекти
, които са установили в хода на изпълнението на обичайните си задължения, които могат да се отразят неблагоприятно на сигурността на плаването на кораба или да представляват заплаха за морската среда.
2.
Когато пристанищните власти при изпълнението на обичайните си задължения научат, че даден кораб, намиращ се в акваторията на пристанището, има
анoмалии, констатации или видими дефекти
, които могат да се отразят неблагоприятно на сигурността на кораба или да представляват неразумна заплаха за морската среда, те информират незабавно за това компетентния орган на държавата на засегнатото пристанище.
3.
Държавите-членки
следят
пилотите и пристанищните власти
да докладват следната информация
, когато е възможно, по електронен път:
–
данни за кораба (име, номер на регистрация в ИМО, позивни и флаг);
–
данни за плаването (начално и крайно пристанище);
–
описание на установените на борда неизправности, констатации или видими дефекти.
4.
Комисията може да приеме, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2, мерки за прилагане на настоящия член, включително хармонизирани процедури и хармонизиран електронен формат за докладване на аномалии, констатации или видими дефекти от страна на пилотите и пристанищните власти, както и на последващите действия, предприети от държавите-членки.
Член 23
Сътрудничество
1.
Всяка държава-членка следи за това пристанищните ѝ власти и други компетентни власти или органи да предоставят на компетентния орган за държавен пристанищен контрол следните видове информация, с която разполагат.
–
информация, съобщена в съответствие с приложение III;
–
информация относно кораби, които не спазват изискванията за уведомяване в съответствие с настоящата директива и с Директива 2000/59/ЕО на европейския парламент и на Съвета
от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари
OВ L 332, 28.12.2000 г., стр 81.
Директива, изменена с Директива 2002/84/ЕО (ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 53).
и Директива 2002/59/ЕО, както и, ако е целесъобразно, с Регламент (ЕО) № 725/2004;
–
информация относно кораби, които са навлезли в открито море, без да са спазили разпоредбите на членове 7-10 от Директива 2000/59/ЕО;
–
информация относно кораби, на които е отказано влизане или са отстранени от пристанище от съображения за сигурност.
2.
Държавите-членки поддържат необходимите разпоредби за осигуряването на обмен на информация и сътрудничество между техния компетентен орган и компетентните органи на останалите държави-членки и поддържат установената оперативна връзка между техния компетентен орган, Комисията и базата данни за инспекциите.
Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки за гарантиране осъвременяването на базата данни за инспекциите в светлината на изискванията, произтичащи от настоящата директива.
За целите на извършване на инспекции инспекторите правят справки в публичните и частни бази данни, отнасящи се до инспекциите на кораби, достъпни чрез информационната система Equasis.
3.
Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че информацията, свързана с инспекциите се прехвърля незабавно в базата данни за инспекциите.
Информацията от настоящия параграф е посочена в приложения X и
XIII.
4.
Всяка държава-членка следи за това компетентният орган за държавен пристанищен контрол да предоставя на пристанищните власти съответната информация, с която разполага.
Член 24
База данни за инспекции
1.
Създава се база данни, която е обща база данни за Европейския съюз и за страните по Парижкия МР. Комисията, със съдействието на ЕАМБ, разработва и поддържа базата данни за инспекциите, която съдържа информация за рисковите профили на корабите, като се посочват всички кораби, подлежащи на инспекция, и се изчисляват задълженията, свързани с инспекцията. Базата данни позволява въвеждането на данни за движението на корабите.
2.
Базата данни се използва и за класифициране на корабите на държавите-членки в белия, сивия и черния списък в съответствие с метода на изчисление, установен от Комисията в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2.
3.
Ядрото на системата се състои от съвместните изисквания на ЕС и изискванията, посочени в Парижкия МР. Въпреки това, в случай на специфични изисквания на ЕС, Общността разполага с пълна оперативна самостоятелност да взема решения относно разработването и евентуалното приспособяване на системата с оглед на удовлетворяването на тези изисквания.
4.
Базата данни за инспекции трябва да може да се приспособява към бъдещи промени и да осъществява взаимен обмен с други общностни бази данни, свързани с морската безопасност и, по целесъобразност, със съответните национални информационни системи.
5.
По целесъобразност, базата данни за инспекции включва специфични изисквания от Парижкия МР и може да получава информация за инспекциите, регистрирана от трети държави, които са страни по Парижкия МР, за целите на настоящата директива.
6.
Базата данни за инспекции е достъпна за справки в режим "само четене" за администрациите на държавите, членуващи в ИМО, за подчинените на тях органи и за заинтересованите страни. Достъпът е обвързан със споразумение за поверителност, сходно с изискваното за инспекторите на държавите-членки.
Член 25
Публикуване на информацията
1.
Компетентният орган на всяка държава-членка предприема необходимите мерки, за да осигури публикуването на информация, свързана с инспекции, спирания и откази за достъп в съответствие с
Приложение ХIII
.
2.
Разпоредбите на настоящия член не засягат националните законодателства в областта на отговорността.
Член 26
Черен списък за резултатите от работата на корабните оператори и компании
Комисията определя и публикува
най-малко веднъж месечно на публично достъпна интернет-страница информация за компаниите, чиито
показатели,
с оглед определяне рисковия профил на корабите, посочен в приложение I, част I, буква д), са били оценени като незадоволителни или твърде незадоволителни в течение на период от три месеца или повече.
Комисията приема, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 30, параграф 2, условията и реда за прилагането на този член.
Член 27
Възстановяване на разходите
1.
В случай че посочените в
членове 12 и 13
инспекции потвърдят или разкрият по отношение изискванията на дадена конвенция неизправности, които дават основание за спирането на даден кораб, всички свързани с инспекциите разходи в течение на нормален счетоводен период се покриват от корабособственика или оператора на кораба, или от неговия представител в държавата на пристанището.
2.
Всички разходи, свързани с инспекциите, осъществени от компетентния орган на държава-членка съгласно разпоредбите на
член 20
, параграф 4 и
член 15
, са за сметка на корабособственика или на оператора на кораба.
3.
В случай на спиране на кораб всички разходи, свързани със спирането в пристанището, са за сметка на корабособственика или на оператора на кораба.
4.
Спирането се отменя едва след пълното приключване на плащането или предоставянето на достатъчна гаранция за възстановяването на разходите.
Член 28
Данни за мониторинг на изпълнението
Държавите-членки предоставят на Комисията
и на ЕАМБ
информацията, посочена в
приложение ХIV
, спазвайки честотата, установена във въпросното приложение.
Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират пълен и неограничен достъп на Комисията
и на ЕАМБ
до всички данни, съдържащи се в базата данни за инспекциите, посочена в
член 23
, параграф 2.
Член 29
Мониторинг на съответствието и изпълнението от страна на държавите-членки
За да се гарантира ефективното прилагане на настоящата директива и да се осъществява мониторинг на цялостното функциониране на режима на Общността за държавен пристанищен контрол в съответствие с член 2, буква б), подточка i) от Регламент (ЕО) № 1406/2002, Комисията събира необходимата информация и осъществява посещения в държавите-членки.
Член 30
Комитет
1.
Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден по силата на член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета
от 5 ноември 2002 г.
OВ L 324, 29.11.2002 г., стр 1.
Регламент, последно изменен с Регламент (EО) № 93/2007 на Комисията (OВ L 22, 31.1.2007 г., стр. 12).
.
2.
При позоваване на настоящия параграф, се прилагат
член 5а, параграфи 1-4 и член 7
от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 31
Процедура за изменение
Настоящата директива може, без да се разширява нейният обхват, да бъде изменяна съгласно
процедурата
по регулиране
с контрол
, посочена в член 30, параграф 2, за да:
a)
се адаптират
приложенията
въз основа на опита, придобит от прилагането на настоящата директива, и като се вземат предвид последващи промени в Парижкия МР;
б)
се адаптират приложенията, с изключение на
приложение I
, с оглед отчитане на влезлите в сила изменения в законодателството на Общността относно морската сигурност и безопасност, както и в конвенциите, протоколите, кодексите и резолюциите на съответните международни организации и Парижкия МР;
в)
се изменят съдържащите се в тях определения
и да се актуализира
списък
ът
с международни конвенции, които са от интерес за целите на настоящата директива.
Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО)
№ 2099/2002
.
Член 32
Санкции
Държавите-членки установяват система от
санкции
, които се прилагат в случай на нарушаване на националните разпоредби, приети за прилагане на настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за гарантиране на прилагането на тези
санкции
. Предвидените
санкции
трябва да бъдат ефикасни, пропорционални и възпиращи.
Комисията гарантира, че така определените санкции позволяват еднообразно прилагане на режима за контрол на цялата територия на Общността и не създават несъответствия между държавите-членки.
Член 33
Преразглеждане
Комисията преразглежда прилагането на настоящата директива не по-късно от 18 месеца след изтичане на срока за транспониране на настоящата директива. При прегледа,
inter alia
, се проучват
изпълнението на установения в член 5 цялостен ангажимент на Общността за извършване на инспекции
, броят на инспекторите за държавен пристанищен контрол във всяка държава-членка, броят на извършените инспекции,
както и функционирането на механизма за справедливо разпределение на неосъществените инспекции, установен в член 7
.
Комисията уведомява за резултатите от своята оценка Европейския парламент и Съвета и, въз основа на прегледа, определя дали е необходимо да се предложи директива за изменение или допълнително законодателство в тази област.
Член 34
Прилагане и уведомяване
1.
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове […] и точки […] от приложения […] [членове и части от тях, както и точки от приложения, които са били изменени по същество в сравнение с предходната директива] не по-късно от 18 месеца след датата, определена в
член 36
.
2.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или такова се извършва при официалното им публикуване. Те включват също декларация, че позоваванията на съществуващи законови, подзаконови и административни разпоредби на директива/и, отменена/и с настоящата директива, се тълкуват като позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и начинът, по който се формулира декларацията, се определят от държавите-членки.
3.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
4.
Освен това, Комисията редовно уведомява Европейския парламент и Съвета за напредъка по прилагането на директивата в държавите-членки.
Член 35
Отмяна
Директива 95/21/ЕО, изменена с директивите, изброени в Приложение
XV,
част А, се отменя, считано от ...
*
Дата на влизане в сила на настоящата директива.
, без да се засягат задълженията на държавите-членки, свързани с посочените в приложение
XV
, част Б срокове за транспониране на директивите в националното законодателство.
Позоваванията на отменената директива се тълкуват като позовавания на настоящата директива и се четат в съответствие с таблицата на съответствията в
Приложение XVI
.
Член 36
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в
Официален вестник на Европейския съюз
.
Членове […] и точки […] от приложения […]
[
членове или части от тях, както и точки от приложения, които остават непроменени в сравнение с предходната
директива
] се прилагат от ... *
Дата на влизане в сила на настоящата директива
.
.
Член 37
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в ... на […] година.
За Европейския парламент: За Съвета:
Председател
Председател
ПРИЛОЖЕНИЕ
І
КОМПОНЕНТИ
НА режима на общността за държавни пристанищни инспекции (както е посочено в
член 5
)
Режимът на Общността за държавни пристанищни инспекции включва следните компоненти:
I.
Рисков профил на корабите
Рисковият профил на даден кораб се определя от комбинация от следните параметри:
1.
Родови параметри
a)
Вид кораб
За пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за газ и химически продукти и кораби, превозващи насипни товари, се смята, че създават повишен риск.
б)
Възраст на кораба
За корабите на повече от 12 години
се смята, че създават по-голям риск.
в)
Параметри, свързани с държавата на флага
i)
Счита се, че корабите, плаващи под флага на държава с високо ниво на спиране на територията на ЕС и региона, за който се отнася Парижкият МР, представляват по-голям риск.
ii)
Счита се, че корабите, плаващи под флага на държава с ниско ниво на спиране на територията на ЕС и региона, за който се отнася Парижкият МР, представляват по-малък риск.
iii)
Счита се, че корабите, плаващи под флага на държава, която е била подложена на независим одит, съгласно
рамката и процедурите на доброволната система за одит на държавите-членки на ИМО
, и която е доказала, че съблюдава приложимите актове,
в съответствие с мерките, предвидени в член 9, параграф 3, трето тире, или до момента, в който тези мерки бъдат приети, предоставя доказателство, че е предала план за коригиращи действия
, представляват по-малък риск.
г)
Признати организации
i)
Счита се, че корабите, на които са издадени сертификати от признати организации с ниски или много ниски показатели за нивото на спирането им на територията на ЕС и в региона, за който се отнася Парижкият МР, представляват по-голям риск.
ii)
Счита се, че корабите, на които са издадени сертификати от признати организации с високи показатели за нивото на спирането им на територията на ЕС и в региона, за който се отнася Парижкият МР, представляват по-малък риск.
iii)
Счита се, че корабите, които имат сертификати, издадени от организации, признати съгласно разпоредбите на Директива 94/57/ЕО
от 22 ноември 1994 г.
на Съвета
относно общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби и за съответните действия на морските администрации
ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 20. Директива, последно изменена с Директива 2002/84/EО на Европейския парламент и на Съвета (OВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 53).
, представляват по-малък риск.
д)
Показатели за дейността на дружеството
i)
Счита се, че корабите на дружество с ниски или много ниски показатели, обусловени от недостатъците и нивото на спиране на нейните кораби на територията на Европейския съюз и в региона, за който се отнася Парижкият МР, представляват по-голям риск.
ii)
Счита се, че корабите на дружество с високи показатели, обусловени от недостатъците и нивото на спиране на нейните кораби на територията на Европейския съюз и в региона, за който се отнася Парижкият МР, представляват по-малък риск.
2.
Исторически параметри
i)
Счита се, че корабите, които са били спирани повече от един път, представляват по-голям риск.
ii)
Счита се, че корабите, които по време на инспекция/ии, проведени през последните 36 месеца, са показали по-малко от пет неизправности при всяка инспекция и не са били спирани през последните 36 месеца, представляват по-малък риск.
iii)
Счита
се
, че корабите, които не са били задържани през последните 36
месеца
, представляват по-малък риск.
Родовите и историческите
рискови параметри, посочени в
раздели 1 и 2
, се комбинират, за да се определят следните рискови профили:
–
повишен риск,
–
нормален риск,
–
нисък риск.
При определянето на тези рискови профили
се обръща
по-голямо внимание на параметрите, които се отнасят до
вида кораб
, параметрите, свързани с държавата на флага и показателите за дейността на признатите организации и компаниите.
II.
инспектиране на корабите
Корабите, които акостират междинно в пристанища на Общността, подлежат на периодични инспекции на равни интервали от време, както и на допълнителни инспекции при възникване на непредвидени фактори.
1.
Периодични инспекции
Периодичните инспекции се провеждат през предварително определени интервали от време. Тяхната честота
се определя от рисковия профил на корабите. Интервалът между периодичните инспекции на корабите с повишен риск не надвишава
шест
месеца. Интервалът между периодичните инспекции на кораби с други рискови профили се увеличава с намаляването на риска.
Държавите-членки извършват периодична инспекция на:
–
Всеки кораб с високорисков профил, който не е бил инспектиран на пристанище на Европейския съюз или от региона, за който се отнася Парижкият МР, през последните
шест
месеца. Корабите с повишен риск започват да отговарят на условията за инспектиране от петия месец.
–
Всеки кораб с нормален рисков профил, който не е бил инспектиран на пристанище на Европейския съюз или от региона, за който се отнася Парижкият МР, през последните 12 месеца. Корабите с нормален риск започват да отговарят на условията за инспектиране от десетия месец.
–
Всеки кораб с нискорисков профил, който не е бил инспектиран на пристанище на Европейския съюз или от региона, за който се отнася Парижкият МР, през последните
30 месеца
. Корабите с нисък риск започват да отговарят на условията за инспектиране от 24-тия месец.
2.
Допълнителни инспекции
Корабите, за които се прилагат изброените по-долу
първостепенни или
непредвидени фактори, се подлагат на инспекция, независимо от изтеклото време от последната им периодична инспекция.
2.1.
Първостепенни фактори
Корабите, за които се прилагат изброените по-долу първостепенни фактори, се подлагат на инспекция, независимо от изтеклото време от последната им периодична инспекция:
–
Корабите, чийто клас е бил суспендиран или отнет от съображения за безопасност след последната извършена инспекция в Европейския съюз или в
региона
, за който се отнася
Парижкият МР.
–
Кораби
, които са били обект на доклад или уведомление от страна на друга държава-членка.
–
Корабите, които не могат да бъдат открити в базата данни за инспекциите.
–
Корабите, които:
–
са засегнати от сблъскване, закотвяне или засядане по пътя към пристанището;
–
са обвинени в предполагаемо нарушение на разпоредбите за изхвърляне на вредни вещества или отпадни води, или
–
са извършвали хаотични или небезопасни маневри, без да спазват мерките за организация на трафика, приети от ИМО, или практиките и процедурите за безопасно корабоплаване.
–
Корабите, които не отговарят на изискванията, свързани със съответните уведомления, и посочени в член 8 от настоящата директива, в Директива 2000/59/ЕО и Директива 2002/59/ЕО и, когато е необходимо, в Регламент (ЕО) № 725/2004.
–
Корабите, за които е било съобщено, че притежават все още неотстранени неизправности, с изключение на корабите, чиито неизправности е трябвало да бъдат отстранени до 14 дни след потеглянето, или за неизправности, които е трябвало да бъдат отстранени преди потеглянето.
2.2.
Непредвидени фактори
Корабите, за които се прилагат изброените по-долу непредвидени фактори, се подлагат на инспекция, независимо от изтеклото време от последната им периодична инспекция. Въпреки това, решението за извършване на допълнителна инспекция се оставя на професионалната преценка на инспектора.
–
Корабите, които:
–
са били използвани по начин, представляващ опасност за лицата, имуществото или околната среда, или
–
не са спазили препоръките за
корабоплаване на влизане в Балтийско море съгласно приложенията към резолюция MSC.138(76) на
ИМО.
–
Корабите, притежаващи сертификати, издадени от официално призната организация, чието признаване е било оттеглено след последната инспекция в Европейския съюз или в региона, за който се отнася Парижкият МР.
–
Корабите, за които е било съобщено от пилотите или пристанищните власти, че имат
неизправности или видими
дефекти, способни да застрашат безопасността на корабоплаването или да представляват заплаха за морската среда, съгласно член 22 от настоящата
директива
.
–
Корабите
, които са били предмет на доклад или жалба от капитана, член на екипажа или всяко лице или организация, имаща законен интерес от безопасната експлоатация на кораба, условията на живот и на работа на борда или от предпазването от замърсяване, освен ако засегнатата държава-членка определи доклада или жалбата като явно неоснователна.
–
Корабите, които вече са били спирани
преди
повече от три месеца.
–
Корабите, за които е било съобщено за наличие на проблеми по отношение на техния товар, по-специално вредни и опасни товари.
–
Кораби, които са били използвани по начин, представляващ опасност за лицата, имуществото или околната среда.
–
Корабите, за които се знае от сигурен източник, че техните параметри на риск се различават от записаните и чието ниво на риск следователно е повишено.
3.
Система за подбор
3.1.
Корабите с приоритет I се инспектират по следния начин:
a)
засилена инспекция се провежда:
–
на всеки кораб с високорисков профил, който не е бил инспектиран през последните шест месеца,
–
на всеки пътнически кораб, петролен танкер, кораб-цистерна за превозване на газ и химически продукти или кораб за превоз на насипни товари на повече от 12 години, с нормален рисков профил, който не е бил инспектиран през последните 12 месеца,
–
на всеки пътнически кораб, петролен танкер, кораб-цистерна за превозване на газ и химически продукти или кораб за превоз на насипни товари на повече от 12 години, с нискорисков профил, който не е бил инспектиран през последните 36 месеца;
б)
първоначална инспекция или, по целесъобразност, детайлна инспекция се извършва:
–
на всеки кораб, с изключение на пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за превозване на газ и химически продукти или кораби за превоз на насипни товари, на повече от 12 години, с нормален рисков профил, който не е бил инспектиран през последните 12 месеца,
–
на всеки кораб, с изключение на пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за превозване на газ и химически продукти и кораби за превоз на насипни товари, на повече от 12 години, с ниско рисков профил, който не е бил инспектиран през последните 36 месеца;
в)
при възникване на първостепенен фактор:
–
на всеки кораб с високорисков профил и на всеки пътнически кораб, петролен танкер, кораб-цистерна за превозване на газ и химически продукти или кораб за превоз на насипни товари на повече от 12 години, се извършва детайлна или засилена инспекция, в зависимост от професионалната преценка на инспектора;
–
детайлна инспекция се извършва на всеки кораб на повече от 12 години, с изключение на пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за превозване на газ и химически продукти и кораби за превоз на насипни товари.
3.2.
Корабите с приоритет IІ се инспектират по следния начин:
a)
засилена инспекция се провежда:
–
на всеки кораб с високорисков профил, който не е бил инспектиран през последните пет месеца,
–
на всеки пътнически кораб, петролен танкер, кораб-цистерна за превозване на газ и химически продукти или кораб за превоз на насипни товари на повече от 12 години с нормален рисков профил, който не е бил инспектиран през последните 10 месеца,
–
на всеки пътнически кораб, петролен танкер, кораб-цистерна за превозване на газ и химически продукти или кораб за превоз на насипни товари на повече от 12 години с нискорисков профил, който не е бил инспектиран през последните 24 месеца;
б)
първоначална инспекция или, по целесъобразност, детайлна инспекция се извършва:
–
на всеки кораб, с изключение на пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за превозване на газ и химически продукти или кораби за превоз на насипни товари, на повече от 12 години, с нормален рисков профил, който не е бил инспектиран през последните 10 месеца,
–
на всеки кораб, с изключение на пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за превозване на газ и химически продукти и кораби за превоз на насипни товари, на повече от 12 години, с нискорисков профил, който не е бил инспектиран през последните 24 месеца;
в)
при възникване на непредвиден фактор:
–
на всеки кораб с високорисков профил и на всеки пътнически кораб, петролен танкер, кораб-цистерна за превозване на газ и химически продукти или кораб за превоз на насипни товари на повече от 12 години, се извършва детайлна или засилена инспекция, в зависимост от професионалната преценка на инспектора,
–
детайлна инспекция се извършва на всеки кораб на повече от 12 години, с изключение на пътнически кораби, петролни танкери, кораби-цистерни за превозване на газ и химически продукти и кораби за превоз на насипни товари.
ПРИЛОЖЕНИЕ ІІ
Структура на рисков профил на кораб
Профил
Кораб с високорисков профил (кврп)
Кораб със стандартен рисков профил (ксрп)
Кораб с нискорисков профил (кнрп)
Родови параметри
Критерии
Оценка в точки
Критерии
Критерии
1
Вид кораб
Кораб-цистерна за превозване на химически продукти
Кораб-цистерна за превозване на газ
Петролен танкер
Кораб за насипни товари
Пътнически кораб
2
Нито кораб с нормален, нито с нискорисков профил
Всички видове
2
Възраст на кораба
Всички видове >12 г.
1
На всякаква възраст
3a
Флаг:
Черен, сив и бял списък
Черен –
Много висок риск, висок риск,
Среден до висок риск
2
Бял
Черен – среден риск
1
3б
Имо – одит
-
-
Да
4a
Призната
Организация
Показател
Висок
-
-
Висок
Среден
-
-
-
Нисък
Нисък
1
-
Много нисък
Много нисък
-
4б
Признати от ЕС
-
-
Да
5
Компания
Представяне
Висок
-
-
Висок
Среден
-
-
-
Нисък
Нисък
2
-
Много нисък
Много нисък
-
Исторически параметри
6
Брой регистрирани неизправности при всяка инспекция през предходните 36 месеца
Неизправности
Неотговарящ на условията
-
≤ 5 (и поне една извършена инспекция през предходните 36 месеца)
7
Брой на спиранията през предходните 36 месеца
Спирания
≥ 2 спирания
1
Няма
Спирания
КВРП са кораби, които отговарят на критериите за общ сбор от 5 или повече точки по скалата за оценка.
КНРП са кораби, които отговарят на критериите за нискорискови параметри.
КСРП са кораби, които не са нито КВРП, нито КНРП.
ПРИЛОЖЕНИЕ ІІІ
УВЕДОМЛЕНИЕ
Предоставяне на информация в съответствие с член 8, параграф 2.
Долупосочената информация
се изпраща
на пристанищните власти или на определения за тази цел орган или организация поне три дни преди предвидената дата на пристигане на пристанището или на мястото за заставане на котва, или преди корабът да напусне предходното пристанище или мястото за заставане на котва, ако пътуването се очаква да продължи по-малко от три дни:
a)
идентификация на кораба (име, позивна, ИМО идентификационен номер или номер MMSI)
б)
предвидено времетраене на престоя
и списък на общностните пристанища, последователно посещавани по време на същото пътуване;
в)
за корабите-цистерни:
i)
конфигурация: обикновен корпус, обикновен корпус със SBT, корпус с двойно дъно;
ii)
състояние на товарните и на баластните цистерни: пълни, празни, запълнени с инертен газ,
iii)
обем и вид на товара;
г)
предвидени операции в крайното пристанище или място за заставане на котва (товарене, разтоварване, други);
д)
предвидени задължителни контролни инспекции и съществени дейности по поддръжка и ремонт, които следва да бъдат извършени в крайното пристанище или място за пускане на котва;
е)
дата на последната извършена засилена проверка в рамките на
Парижкия МР
.
ПРИЛОЖЕНИЕ ІV
СПИСЪК НА СЕРТИФИКАТИ И ДОКУМЕНТИ (в съответствие с
член 12, параграф 2
)
1.
Международен сертификат за тонаж (1969 г.).
2. –
Сертификат за безопасност на пътнически кораб;
–
Сертификат за безопасност при строеж на товарен кораб;
–
Сертификат за безопасност на материал за оборудване на товарен кораб;
–
Сертификат за сигурност на радиотелеграфа на товарен кораб;
–
Сертификат за сигурност на радиотелефона на товарен кораб;
–
Сертификат за радиобезопасност на товарен кораб;
–
Удостоверение за освобождаване, включително списък на товарите, когато е необходимо;
–
Сертификат за безопасност на товарен кораб.
3.
Международно свидетелство за сигурност на кораб (ISSC).
4.
Документ за непрекъснат запис на историята на кораба.
5.
Международен сертификат за годност за превозване на втечнени газове в наливно състояние;
–
Сертификат за годност за превозване на втечнени газове в наливно състояние.
6.
Международен сертификат за годност за превоз на опасни химикали в наливно състояние;
–
Сертификат за годност за превоз на опасни химикали в наливно състояние.
7.
Международен сертификат за предпазване от замърсяване с нефт.
8.
Международен сертификат за предпазване от замърсяване от вредни течни вещества, превозвани неопаковани.
9.
Международен сертификат франко борда (1966 г.);
–
Международен сертификат франко борда.
10.
Регистър на течните горива (части I и II).
11.
Регистър на товара.
12.
Документ, посочващ минималния екипаж по безопасността.
13.
Сертификати и всички други документи, издавани в съответствие с Конвенцията за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците (STCW).
14.
Медицински сертификати (конвенция на Международната организация по труда № 73, относно медицинския преглед на моряците).
15.
Таблица с условията за работа на борда на кораба (Конвенция на МОТ № 180 и STCW 95).
16.
Записи с работното време и времето за почивка на моряците (Конвенция на МОТ № 180).
17.
Сведения за стабилността
18.
Копие от документа за съответствие и сертификата за управление на безопасността, издадени в съответствие с Международния кодекс за управление на безопасната експлоатация на кораби и предотвратяване на замърсяването (SOLAS 74, глава ІХ).
19
.
Сертификати, свързани със здравината на корпуса и машинното оборудване на кораба, издадени от съответната призната организация (да се изисква само ако корабът е получил клас от призната организация).
20.
Документ за съответствие със специалните изисквания за корабите, които превозват опасни товари.
21.
Сертификат за безопасност на високоскоростни плавателни съдове и разрешително за експлоатация на високоскоростни плавателни съдове.
22
.
Специален списък или корабен опис на опасните стоки, или подробен план за разпределението на товара на кораба.
23
.
Корабен дневник, който да отразява записите за тестовете и пробите, включително проби за сигурността, както и дневник със записи за инспектирането и поддръжката на спасителни и противопожарни уреди и съоръжения.
24
.
Сертификат за безопасност на корабите със специално предназначение.
25
.
Сертификат за безопасност на плаваща платформа за сондаж в открито море.
26
.
За петролните танкери, регистриране на показанията от системата за наблюдение и контрол върху разтоварването на нефта, при последното пътуване с баласт.
27
.
Списък на екипажа, противопожарен план, а за пътническите кораби - план за борба с авариите.
28
.
Авариен план при замърсяване с нефт на борда на кораба.
29
.
Папки с обзорни доклади (за кораби, които превозват насипни товари или за петролни танкери).
30
.
Доклади за предишните инспекции на държавния пристанищен контрол.
31
.
За пътнически ро-ро кораби, информация за максималното съотношение А/А.
32
.
Документ за разрешение за превоз на зърно.
33
.
Ръководство за осигуряване безопасността на товара.
34
.
План за управление на отпадъците и описна книга за отпадъци.
35
.
Система за подпомагане на капитани на пътнически кораби при вземане на решения.
36
.
План за сътрудничество при
спасително-издирвателни операции
за пътнически кораби, които плават по редовни маршрути.
37
.
Списък на оперативните ограничения за пътнически кораби.
38
.
Книжка на кораба за превоз на насипни товари.
39
.
План за товарене и разтоварване за кораби за превоз на насипни товари.
40
.
Застрахователно свидетелство или друга финансова гаранция, отнасяща се до гражданската отговорност за щети при замърсяване с нефт (Международна конвенция за гражданската отговорност за щети при замърсяване с нефт, 1992 г.).
41.
Сертификати, които се изискват съгласно Директива 2007/…/ЕО
на Европейския парламент и Съвета от …
Директива
[относно
гражданската отговорност и финансовите гаранции на корабособствениците
]
+
ОВ: Моля, впишете номера.
.
42.
Сертификати, които се изискват съгласно Регламент (ЕО) № …/2007
на Европейския парламент и Съвета от … [
относно отговорността на пътническите превозвачи по море и вътрешни водни пътища в случай на произшествие
]
+
.
ПРИЛОЖЕНИЕ V
ПРИМЕРИ ЗА "ЯСНИ ОСНОВАНИЯ" ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ДЕТАЙЛНА ИНСПЕКЦИЯ (в съответствие с
член 12, параграф 3
)
1.
Корабите, изброени в
приложение I, част II, раздел 2
.
2.
Регистърът на течните горива не е бил воден правилно.
3.
Били са констатирани неточности при разглеждането на сертификатите и на другите документи.
4.
Има данни, че членовете на екипажа не са в състояние да покрият изискванията, свързани с комуникацията на борда съгласно член 17 от Директива 2001/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
от 4 април 2001 г. относно минималната степен на обучение на морските лица
ОВ L 136, 18.5.2001 г., стр.17.
Директива, последно изменена с Директива 2005/45/ЕО (ОВ L 255, 30.9.2005 г., стр. 160).
.
5.
Получен е сертификат чрез измама или лицето, което притежава сертификат, не е същото, на което първоначално е бил издаден сертификатът.
6.
На кораба има капитан, помощник-капитан или матрос, който притежава свидетелство, издадено от страна, която не е ратифицирала Конвенцията STCW.
7.
Налице са доказателства за това, че безопасността или директивите на ИМО са били нарушени при товарене или други операции (напр. съдържание на кислород, надхвърлящо максималното предписано равнище, в проводите, отвеждащи инертния газ до товарните цистерни).
8.
Капитанът на петролен танкер не е представил запис за изхвърлянията, установени в рамките на системата за надзор и проверка за последното плаване под баласт.
9.
Няма актуализиран списък на екипажа или членовете на екипажа не знаят какви са техните задължения при възникване на пожар или при заповед за напускане на кораба.
10.
Издаване на фалшиви сигнали за бедствие, които не са последвани от надлежни процедури за отмяна.
11.
Липса на основно оборудване или договорености, каквито се изискват от конвенциите.
12.
Изключително нехигиенични условия на борда на кораба.
13.
Доказателство от общото впечатление и наблюденията на инспектора за това, че е налице сериозно влошаване или недостатъци на корпуса или структурата, които могат да изложат на риск структурната цялост на кораба, както и цялостната му водонепропускливост или устойчивостта му на атмосферни влияния.
14.
Информация или доказателство за това, че капитанът или екипажът не са запознати със съществени операции на борда на кораба, свързани с неговата безопасност или с предотвратяване на замърсяването, или че тези операции не са били изпълнени.
15.
Няма таблица с правилата за работа на борда на кораба или записи с отработеното време и ползваната почивка от моряците.
ПРИЛОЖЕНИЕ VІ
ПРОЦЕДУРИ ЗА КОНТРОЛ НА КОРАБИТЕ
1.
Принципи за безопасност на екипажа (според изменената Резолюция А.890(21) на ИМО).
2.
Разпоредбите на Международния морски кодекс за превоз на опасни товари.
3.
Публикация на
МОТ
: "Инспектиране на условията на труд на борда на кораба: процедурни насоки".
4.
Приложение I, "Процедури при държавен пристанищен контрол" към Парижкия МР и съответните инструкции или насоки, издадени в съответствие с Парижкия МР.
5.
Резолюция MSC.159(78) на ИМО (приета на 21 май 2004 г.) "Временни насоки във връзка с мерките за контрол и привеждане в съответствие с цел подобряване на морската безопасност".
ПРИЛОЖЕНИЕ VІІ
ПРОЦЕДУРИ ЗА КОНТРОЛ НА СИГУРНОСТТА НА КОРАБИТЕ
A.
Преди качване на борда.
1.
Настоящите насоки се прилагат само по отношение на посочените кораби в
член 3, параграфи 1
и
2
и
,
когато е целесъобразно
, в член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 725/2004, при условие че същите не плават под флага на държавата, в чието пристанище се извършва инспекцията.
2.
Инспекторите трябва да са запознати с нивото на сигурност на пристанищното съоръжение, където корабът ще бъде инспектиран.
3.
Доклади или жалби, свързани със сигурността, получени от инспекторите преди качване на борда на кораба, се предават на компетентния орган по морската сигурност Органът, определен от държавата за прилагане на мерки за сигурност.
, който взема решение за приоритетно инспектиране на сигурността от страна на служител, надлежно упълномощен по въпросите на сигурността.
4.
Въпреки че капитанът на кораба разполага с оперативна самостоятелност по въпросите, свързани със сигурността на кораба, той няма право да отказва достъп на надлежно упълномощен инспектор за извършване на инспекция. Възможни са случаи, в които е задължително да се извърши държавен пристанищен контрол, а капитанът се опитва да ограничи инспекцията от съображения за сигурност. Ако инспекторът счете, че това е необосновано, той следва да се консултира с компетентния орган по сигурността.
5.
Инспекторите трябва да са запознати с факта, че на кораб с ниво на сигурност 3 установените защитни мерки могат да ограничат обхвата на инспекцията на държавния пристанищен контрол, касаеща "безопасността".
Така например може да не се разреши провеждане на пълна тренировка по аварийна безопасност. Възможно е също така да има случаи, в които компетентният орган по сигурността ограничава дейността по държавния пристанищен контрол.
Б.
Първоначална инспекция
При провеждането на първоначалната инспекция инспекторът:
1.
си води записки за сигурността съгласно съответните насоки в Парижкия МР, докато се приближава и качва на кораба, както и докато го обикаля, като отчита наложеното от пристанището и кораба ниво на сигурност. От инспекторите не се изисква да тестват системата за сигурност, а само да разгледат аспектите, които възникват по време на обичайната им работа на борда;
2.
проверява дали на борда има Международно свидетелство за сигурност на кораба (ISSC) или временно такова, което е валидно и е издадено от администрацията на кораба, от упълномощена от нея или от друга държава организация, по искане на администрацията;
3.
отправя запитване към капитана за нивото на сигурност, с което е съобразен корабът, и потвърждава, че то съответства поне на нивото, наложено от пристанището;
4.
при проверката на останалата документация изисква доказателство за провеждането на тренировки по безопасност в разстояние на подходящи интервали от време - най-малкото на всеки 3 месеца, а също и след някои промени в състава на екипажа - (Международен кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения, част А, раздел 13 и част Б, параграфи 13.6 и 13.7), и събира информация за всички тренировки, в които е участвал корабът;
5.
проверява записите от последните 10 междинни акостирания в пристанищни съоръжения, които съдържат всички случаи на обменена информация между кораб – пристанище или кораб – кораб, които за всеки конкретен случай включват:
–
нивото на сигурност, с което е оперирал корабът – всички специални или допълнителни мерки, които са били взети,
–
информация, че съответните мерки за сигурност на кораба са били спазени по време на всяка дейност кораб – кораб.
6.
оценява това дали основни членове от екипажа на кораба са в състояние да комуникират ефективно помежду си.
В.
Ясни основания
1.
Инспекторът може да обяви наличието на ясни основания за допълнителни мерки за контрол на сигурността по време на първоначалната инспекция на държавен пристанищен контрол, както следва:
1.1.
Международното свидетелство за сигурност на кораба е невалидно или е с изтекъл срок на валидност.
1.2.
Нивото на сигурност на кораба е по-ниско от това на пристанището
1.3.
Не са проведени тренировки, свързани със сигурността на кораба
1.4.
Записите от последните 10 случая на обмен на информация кораб – пристанище или кораб – кораб са непълни
1.5.
Доказателство или наблюдение за това, че основни членове от екипажа на кораба не могат да комуникират помежду си
1.6.
Доказателство, в резултат на наблюдения, за това, че съществуват сериозни неизправности в съоръженията за сигурност
1.7.
Информация от трети страни от рода на доклад или жалба, отнасяща се до информация, свързана със сигурността
1.8.
Корабът има последващо, издадено впоследствие временно
международно свидетелство за сигурност на кораба
и, според професионалната преценка на инспектора, с искането на такова свидетелство една от целите на кораба или дружеството е да избегне цялостното спазване на SOLAS 74,
глава
XI-2 и Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения, част А, след изтичане на срока на валидност на първоначалното временно свидетелство. В Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения, част А се уточняват обстоятелствата, при които може да бъде издадено временно свидетелство.
2.
В случай че са налице описаните по-горе ясни основания, инспекторът незабавно информира компетентния орган по сигурността (освен ако инспекторът не е служител, надлежно упълномощен по въпросите на сигурността). След това компетентният орган по сигурността решава какви допълнителни контролни мерки са необходими, като взема предвид нивото на сигурност в съответствие с Правило № 9 от SOLAS 74, глава XI.
3.
Ясните основания, различни от горепосочените, са от компетенцията на надлежно упълномощения служител по сигурността.
Г.
Допълнителни контролни мерки.
1.
Ако на борда няма валидно
международно свидетелство за сигурност на кораба
или временно такова, инспекторът задържа кораба и прилага процедурата за спиране, посочена в приложение XI към настоящата директива.
2.
Всички останали контролни мерки се решават от компетентния орган по сигурността. Те са изброени в SOLAS 74, глава XI-2.
3.
Тъй като компетентният орган по сигурността е длъжен да се подчинява на изискванията на законодателството на Общността, националното законодателство и националните споразумения, той може да изиска инспекторът да направи допълнителни проверки, преди да вземе решение или до качването на борда на кораба на надлежно упълномощените служители по сигурността.
Тези проверки се свеждат до:
a)
проверка за наличието на борда на план за сигурност и служител по сигурността на кораба (SSO);
б)
проверка на това дали капитанът и екипажът на кораба, по-специално служителят по сигурността на кораба, дежурният капитан и лицето/лицата, контролиращо/и достъпа, са запознати с основните процедури за сигурност на борда на кораба;
в)
проверка на това дали е установена връзка между служителя по сигурността на кораба и служителя по сигурността на пристанищното съоръжение;
г)
проверка за съществуването на записи за поддръжката на системата за сигурност на кораба, включваща:
–
вътрешни проверки и разглеждане на дейностите, свързани със сигурността,
–
периодично преразглеждане на оценката на сигурността на кораба,
–
периодично преразглеждане на плана за сигурността на кораба,
–
прилагане на измененията в плана за сигурност,
–
поддръжка, калибриране и тестване на всички съоръжения за сигурност на борда, включително тестване на алармената система за сигурност на кораба.
д)
проверка на документацията за:
–
заплахи за сигурността,
–
нарушения на мерките за сигурност,
–
промени в нивото на сигурност,
–
съобщения, свързани с непосредствената сигурност на кораба.
4.
В случай че единственият начин за проверка и отстраняване на несъответствието е да се преразгледат съответните изисквания в плана за сигурност на кораба, по изключение се разрешава ограничен достъп до конкретни части от плана, свързани с несъответствието, но само със съгласието на държавата на флага или капитана на съответния кораб. Тези конкретни части са изброени в част А от Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения.
5.
Някои разпоредби от плана, свързани с определена поверителна информация, не могат да се подлагат на инспектиране, освен ако съответната държава на флага не го е одобрила.
Тези конкретни части са изброени в част А от Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения.
6.
Ако компетентният орган по сигурността предприеме допълнителни контролни действия, с които се ограничава обхватът или се предотвратява довършването на инспекцията "по безопасността" на държавния пристанищен контрол, инспекторът се свързва с компетентния орган по сигурността и се опитва да приключи инспекцията по безопасността след деблокиране на кораба. Продължава да се прилага принципът за това корабът да не се забавя необосновано. Въпреки това, фактът, че са били открити нарушения по отношение на сигурността по-принцип може да служи като основание за това инспекторът да приключи или да продължи първоначалната инспекция по безопасността, в случай че са налице ясни основания за детайлна инспекция по аспекти, които не са свързани със сигурността.
7.
Ако компетентният орган по сигурността реши да отстрани кораба, инспекторът гарантира пълната информираност на компетентния орган по сигурността относно евентуалните последствия за безопасността и/или околната среда от напускането на котвената стоянка и/или излизането в открито море на кораба. Възможно е това да включва рискове в резултат от прекъсването на товарните операции. Компетентният орган по сигурността решава какви действия са необходими, като взема предвид всички рискове.
8.
Ако даден кораб е задържан на основания, които не са свързани със сигурността, и след това е отстранен преди окончателното освобождаване на кораба, спирането ще се счита за отказ на достъп в съответствие с
член 15.
ПРИЛОЖЕНИЕ VІІІ
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА засилена инспекция НА КОРАБИТЕ (в съответствие с
член 13
)
ПРОЦЕДУРИ
, СВЪРЗАНИ СЪС ЗАСИЛЕНАТА ИНСПЕКЦИЯ НА НЯКОИ КАТЕГОРИИ
КОРАБИ
С уговорката за тяхната практическа осъществимост или за евентуалните ограничения, свързани с безопасността на хората, на кораба или на пристанището, засилената инспекция трябва да включва най-малко посочените по-долу действия. Инспекторите трябва да вземат предвид факта, че безопасното осъществяване на някои операции на борда, като прехвърлянето на товара, може да бъде застрашено, ако по време на тези операции се налага извършването на изпитвания, които имат пряко отражение върху тях.
1.
ВСИЧКИ КОРАБИ
–
Симулация на авария на основното захранване (тестване с прекъсване на електричеството),
–
инспекция на резервното осветление,
–
функциониране на резервната пожарна помпа с два струйника, свързани към основния маркуч,
–
функциониране на помпите за изхвърляне на вода,
–
затваряне на водонепроницаемите врати,
–
пускане на вода на спасителна лодка,
–
изпитване за управление от разстояние при аварийно спиране, например на котлите, на вентилацията и на горивните помпи,
–
изпитване на рулевото устройство и на допълнителното рулево устройство,
–
инспекция на източниците на резервно електрическо захранване на радиосъоръженията,
–
инспекция и, доколкото това е възможно, изпитване на сепаратора на машинното отделение.
2.
КОРАБИ-ЦИСТЕРНИ ЗА ГАЗ И ЗА ХИМИЧНИ ПРОДУКТИ
Освен дейностите, изброени в
раздел 1
, засилената инспекция на корабите-цистерни за газ и за химични продукти трябва да обхване и следните точки:
–
устройства за мониторинг и за безопасност на товарните цистерни, свързани с температурата, налягането и незапълнения обем,
–
кислородни анализатори и детектори на метан, включително тяхното калибриране. Наличие на устройства за откриване на химикали (дозиметри), съдържащи подходящ брой епруветки за откриване на газ за специфичния превозван товар,
–
екипировка за спешна евакуация от кабините, осигуряваща адекватна дихателна и зрителна защита за всяко лице на борда на кораба (ако такава екипировка се изисква за продуктите, изброени в Международния сертификат за годност или Сертификата за годност за превоз на опасни насипни химични продукти или за превоз на насипен втечнен газ, според случая),
–
проверка дали превозваният товар е упоменат в Международния сертификат за годност или в Сертификата за годност за превозване на опасни химични продукти в наливно състояние или за превоз на втечнени газове в наливно състояние, според случая,
–
стационарни инсталации за борба с пожар, намиращи се на палубата, под формата на пяна или на химичен продукт в прахообразно състояние или под друга форма според превозвания продукт.
3.
КОРАБИ ЗА НАСИПНИ ТОВАРИ
Освен дейностите, изброени в
точка 1
, засилената инспекция на корабите за превоз на насипни товари трябва да включва следните точки:
–
евентуална корозия на основите на палубните машини,
–
евентуална деформация и/или корозия на капаците на люковете,
–
евентуални пукнатини или местна корозия на напречните прегради,
–
достъп до трюмовете,
–
проверка за наличието на борда на посочените по-долу документи, преглед на тези документи и потвърждение на тяхното одобрение от държавата на флага или класифициращата организация:
1)
доклади за проверките, отнасящи се до конструкцията,
2)
доклади за оценките на състоянието на кораба,
3)
доклади за измерване на дебелината,
4)
описателен документ, предвиден в резолюция А.744(18) на ИМО.
4.
ПЕТРОЛНИ ТАНКЕРИ
Освен дейностите, изброени в
точка 1
, задълбочената инспекция на петролните танкери трябва да включва следните точки:
–
стационарна система за гасене на пожари с пяна, инсталирана на палубата,
–
противопожарното оборудване като цяло,
–
инспекция на пожарогасителите, инсталирани в машинното отделение, помпеното отделение и жилищните помещения,
–
контрол на налягането на инертния газ и на неговото съдържание на кислород,
–
баластни цистерни: изпитва се поне една от баластните цистерни, намираща се в товарната зона, като се започне от люка на цистерната/достъпа до палубата и се продължи във вътрешността, ако инспекторът установи, че са налице основателни причини, които оправдават продължаването на инспекцията,
–
проверка за наличието на борда на посочените по-долу документи; преглед на тези документи и потвърждение на тяхното одобрение от държавата на флага или класифициращата организация:
1)
доклади за проверките, отнасящи се до конструкцията,
2)
доклади за оценките на състоянието на кораба,
3)
доклади за измерване на дебелината,
4)
описателен документ, предвиден в резолюция А.744(18) на ИМО.
5.
ПЪТНИЧЕСКИ КОРАБИ, КОИТО НЕ ПОПАДАТ В ПРИЛОЖНОТО ПОЛЕ НА ДИРЕКТИВА 1999/35/ЕО
Освен дейностите, изброени в
точка 1
, задълбочената инспекция на пътнически кораби може да включва и следните точки:
–
изпитване на системата за откриване на пожар и за алармиране,
–
изпитване на затварянето на противопожарните врати,
–
изпитване на озвучителната уредба,
–
противопожарно учение, включващо най-малкото едно изпитване на цялото противопожарно оборудване и участие на част от кухненския и обслужващия персонал,
–
демонстриране, че членовете на екипажа на ключови позиции са запознати с плана за контрол на пътническите кораби в случай на щети.
Ако се счете за необходимо, инспекцията може да бъде продължена, докато корабът е на път към пристанището на държавата-членка или се отдалечава от него, със съгласието на капитана или на оператора на кораба. Инспекторите не трябва да възпрепятстват работата на кораба, нито да предизвикват ситуации, които могат, по преценка на капитана, да застрашат безопасността на пътниците, на екипажа и на кораба.
ПРИЛОЖЕНИЕ ІХ
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ОТКАЗА НА ДОСТЪП ДО ПРИСТАНИЩА НА ОБЩНОСТТА (в съответствие с
член 15
)
A.
А КРИТЕРИИ ЗА ОТКАЗ НА ДОСТЪП (в съответствие с
член 15, параграф 1
)
1.
Отказът на достъп се прилага за всеки кораб, плаващ под флага на държава, чието ниво на спиране попада в черния или сивия списък съгласно Парижкия МР и който е бил спрян или на който е била наложена забрана за експлоатация съгласно Директива 99/35/ЕО повече от два пъти през последните 36 месеца в пристанище на държава-членка или държава, страна по Парижкия МР.
2.
За целите на параграф 1 установеният от Парижкия МР списък влиза в сила на 1 юли всяка година.
Б.
ПРОЦЕДУРИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ОТКАЗА НА ДОСТЪП ДО ПРИСТАНИЩА НА ОБЩНОСТТА (в съответствие с
член 15, параграф 2
)
1.
Ако са изпълнени условията, описани в раздел А, компетентният орган на пристанището или на мястото за пускане на котва, където корабът е спрян за трети път, информира писмено капитана на кораба, че ще се наложи мярка за отказ на достъп, която ще се приложи веднага след като корабът напусне пристанището или мястото за заставане на котва. Мярката за отказ на достъп се прилага веднага след като корабът напусне пристанището или мястото за заставане на котва, след отстраняване на неизправностите, водещи до спирането.
2.
Компетентният орган изпраща копие от мярката за отказ на достъп до администрацията на държавата на флага, съответната призната организация, останалите държави-членки, както и до останалите страни, подписали Меморандума за разбирателство, Комисията и секретариата на Парижкия МР. Компетентният орган незабавно актуализира базата данни за инспекциите с информацията относно отказа на достъп.
3.
Мярката за отказ на достъп се отменя само след изтичане на тримесечен срок, считано от датата на налагане на мярката и когато са изпълнени условията съгласно параграфи 4-10.
Ако корабът получи повторен отказ на достъп, срокът се увеличава на дванадесет месеца. Всяко следващо спиране в пристанище на Общността служи като основание за постоянен отказ на достъп по отношение на кораба във всяко пристанище или място за заставане на котва на територията на Общността.
4.
За да бъде отменена мярката за отказ на достъп, корабособственикът или операторът на кораба трябва да отправи официално искане до компетентния орган на държавата-членка, която е наложила мярката за отказ на достъп. Към искането се прилага документ от администрацията на държавата на флага, издаден след посещение на борда на кораба, направено от инспектор, който е надлежно упълномощен от администрацията на държавата на флага, от който става ясно, че корабът напълно съответства на приложимите разпоредби на международните конвенции. Администрацията на държавата на флага представя на компетентния орган доказателство за това, че е било направено посещение на кораба.
5.
Искането за отмяна на мярката за отказ на достъп трябва също да бъде придружено, където е приложимо, от документ на дружеството за класификация, което е дало клас на кораба след посещение на инспектор от дружеството за класификация, от който се вижда, че корабът е в съответствие със стандартите за клас, утвърдени от въпросното дружество. Дружеството за класификация представя на компетентния орган доказателство за това, че е било направено посещение на кораба.
6.
Мярката за отказ на достъп се отменя едва след като изтече срокът от три месеца, посочен в горепосочения параграф 3 и след повторно инспектиране на кораба, осъществено на одобрено пристанище или място за заставане на котва.
Ако одобреното пристанище или място за заставане на котва се намира в държава-членка, по искане на компетентния орган, наложил мярката за отказ на достъп, компетентният орган на тази държава-членка може да разреши на кораба да влезе в одобреното пристанище, за да осъществи повторното инспектиране. В такива случаи, до отмяната на мярката за отказ на достъп на пристанището не може да се извършват никакви операции по товарене.
7.
Ако спирането, довело до налагането на мярка за отказ на достъп включва структурни неизправности на кораба, компетентният орган, наложил мярката за отказ на достъп, може да изиска някои пространства, включително товарни пространства и цистерни, да бъдат на разположение за проверка по време на повторната инспекция.
8.
Повторната инспекция се извършва от компетентния орган на държавата-членка, която е наложила мярката за отказ на достъп, или компетентния орган на крайното пристанище със съгласието на компетентния орган на държавата-членка, наложила мярката за отказ на достъп. Компетентният орган може да изиска предизвестие, в рамките на 14-дневен срок, за повторната инспекция. Представя се доказателство, удовлетворяващо държавата-членка, че корабът отговаря напълно на приложимите изисквания на международните конвенции.
9.
Повторната инспекция е засилена инспекция, която трябва да обхване най-малкото съответните дейности, фигуриращи в
приложение VIII
.
10
.
Всички разходи за тази засилена инспекция са за сметка на собственика или оператора.
11.
Ако резултатите от засилената инспекция удовлетворяват държавата-членка в съответствие с
приложение VIII,
мярката за отказ на достъп се отменя и корабното дружество се информира за това писмено.
12.
Компетентният орган уведомява също така за своето решение в писмена форма администрацията на държавата на флага, съответното дружество за класификация, останалите държави-членки, останалите страни, подписали Парижкия МР, Комисията и секретариата на Парижкия МР. Компетентният орган незабавно актуализира базата данни за инспекциите с информацията относно отмяната на отказа на достъп.
13.
Информацията, отнасяща се до корабите, на които е отказан достъп до пристанищата на Общността, трябва да бъде
на разположение в базата данни за инспекциите и публикувана в съответствие с разпоредбите на член 25 и приложение XIII
.
ПРИЛОЖЕНИЕ Х
ДОКЛАД ЗА ИНСПЕКЦИЯ (в съответствие с
член 16
)
Докладът за инспекция включва най-малкото следните елементи:
I.
Общи положения
1.
Компетентен орган, изготвил доклада
2.
Дата и място на инспекцията
3.
Име на инспектирания кораб
4.
Флаг
5.
Вид на кораба (както е посочено в сертификата за управление на безопасността)
6.
ИМО номер
7.
Позивни
8.
Бруто регистър тонаж
9.
Дедуейт (където е приложимо)
10.
Година на построяване, определена според датата, фигурираща в сертификатите за безопасност на кораба
11.
Признатата организация или организации, според случая, която/които е/са издала/и сертификати за клас на този кораб, ако има такива
12.
Признатата организация или организации и/или всяка друга страна, издала/и сертификати за клас на този кораб в съответствие с приложимите конвенции от името на държавата на флага
13.
Име и адрес на корабното
дружество и
ли оператора
14.
Име и адрес на наемателя, отговорен за избора на кораба и типа чартър за корабите, превозващи наливни или насипни товари
15.
Крайна дата на изготвяне на доклада за инспекция
16.
Забележка, посочваща, че подробната информация, отнасяща се до инспекция или спиране, може да бъде публикувана.
II.
Информация, отнасяща се до инспекцията
1.
Сертификати, издадени в изпълнение на съответните международни конвенции, орган или организация, който/която е издал(а) съответния(ите) сертификат(и), с посочване на датата на издаване и на изтичане на валидността
2.
Отсеци или възли на кораба, които са били подложени на инспекция (в случай на детайлна или засилена инспекция)
3.
Пристанището и датата на последния междинен или годишен преглед и името на организацията, която е осъществила прегледа
4.
Тип инспекция (инспекция, детайлна инспекция, засилена инспекция)
5.
Характер на неизправностите
6.
Взети мерки.
III.
Допълнителна информация в случай на спиране
1.
Дата на мярката за спиране
2.
Дата на отмяна на мярката за спиране
3.
Характер на неизправностите, служещи като основание за мярката за спиране (позоваване на конвенции, ако е приложимо)
4.
Посочване, ако е приложимо, дали е налице отговорност на дружеството за класификация или на всеки друг частен субект, извършил прегледа по отношение на неизправностите, които, самостоятелно или взети заедно, са довели до спиране
5.
Взети мерки.
ПРИЛОЖЕНИЕ XI
КРИТЕРИИ ЗА СПИРАНЕ НА КОРАБ (в съответствие с
член 18, параграф 4
)
Въведение
Преди да определи дали констатираните по време на дадена инспекция неизправности оправдават спирането на засегнатия кораб, инспекторът е длъжен да приложи критериите, посочени в точки 1 и 2 по-долу.
Точка 3 съдържа примери за неизправности, които могат сами по себе си да оправдаят спирането на засегнатия кораб (
член 18, параграф 4
).
Ако основанието за спиране произтича от случайна вреда, претърпяна при пътуването на кораба към някое пристанище, не трябва да се налага мярка за спиране, при условие че:
a)
е обърнато дължимото внимание на изискванията, които се съдържат в правило І/11, в) от Конвенцията SOLAS 74 относно уведомяването на администрацията на държавата на флага, на определения инспектор или на признатата организация, която отговаря за издаването на съответния сертификат;
б)
преди влизането в пристанището капитанът или корабособственикът е предал на органа за държавен пристанищен контрол подробна информация за обстоятелствата около инцидента и за претърпяната вреда, както и информация относно изискваното уведомяване на администрацията на държавата на флага;
в)
корабът е взел подходящи коригиращи мерки, които удовлетворяват съответния орган, както и
г)
органът е гарантирал, след като е бил уведомен за изпълнените коригиращи мерки, че неизправностите, които представляват ясна заплаха за безопасността, здравето или околната среда, са отстранени.
1.
Основни критерии
При даване на експертна преценка за определяне на това дали корабът следва да бъде спрян или не, инспекторът трябва да прилага следните критерии.
Времеви режим:
Корабите, които не са годни да излязат в открито море, трябва да бъдат спрени при тяхната първа инспекция, независимо от времето, през което корабът ще трябва да остане в пристанището.
Критерий:
Корабът се спира, ако неизправностите са достатъчно сериозни, за да се наложи връщане на инспектор на кораба, за да се убеди, че те са отстранени преди да отплава корабът.
Необходимостта инспекторът да се завърне на кораба е мярка, която зависи от сериозността на неизправностите. Това обаче не налага такова задължение във всички случаи. Това предполага, че органът е длъжен да провери по един или друг начин, за предпочитане чрез допълнително посещение, че неизправностите са били отстранени преди отпътуването.
2.
Прилагане на основните критерии
За да се реши дали констатираните неизправности на даден кораб са достатъчно тежки за да оправдаят евентуално спиране на кораба, инспекторът проверява дали:
1.
корабът разполага със съответните валидни документи;
2.
корабът разполага с екипажа, който се изисква според документа, посочващ минималния екипаж по безопасността.
По време на инспекцията, инспекторът е длъжен освен това да провери дали корабът и/или екипажът са в състояние:
3.
да изпълнят безопасно своето следващо пътуване;
4.
да обезпечат в условия на сигурност укрепването, превозването и надзора над товара през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
5.
да осигурят безопасното функциониране на машинната зала през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
6.
да осигурят коректното задвижване и водене на кораба през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
7.
да се борят ефикасно с пожари във всяка част на кораба, ако това се окаже необходимо, по време на предстоящото пътуване;
8.
да напуснат бързо и безопасно кораба и да извършат спасителни работи, ако това се окаже необходимо, по време на предстоящото пътуване;
9.
да предпазват от замърсяване околната среда през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
10.
да поддържат съответната стабилност през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
11.
да поддържат адекватна водонепроницаемост през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
12.
да съобщават за положение на бедствие, ако това се окаже необходимо, по време на предстоящото пътуване;
13.
да осигурят условия на сигурност и на хигиена на борда през цялото времетраене на предстоящото пътуване;
14.
да предоставят възможно най-изчерпателна информация в случай на произшествие.
Ако отговорът на една от тези оценки е отрицателен, като се отчетат всички констатирани неизправности, следва категорично да се предвиди спиране на кораба. Комбинация от по-малко сериозни неизправности може също да бъде основание за спирането на кораба.
3.
С цел подпомагане на инспектора при прилагането на настоящите насоки, по-долу следва списък на неизправности, групирани в зависимост от съответните конвенции и/или кодекси, за които се смята, че са дотолкова сериозни, че могат да доведат до спиране на засегнатия кораб. Този списък не претендира за изчерпателност.
3.1.
Общи положения
Липсата на валидни сертификати и документи, които се изискват от съответните аинструменти. Във всеки случай, корабите, плаващи под флага на държава, която не е страна по конвенция (съответен инструмент) или която не прилага друг съответен акт, нямат право да притежават сертификатите, предвидени от конвенцията или друг съответен инструмент. Липсата на изискуеми сертификати следователно не следва да представлява сама по себе си достатъчно основание за спирането на тези кораби; във всеки случай, при прилагането на клаузата "не по-благоприятно третиране", се изисква съобразеност по същество с предписанията, преди корабът да може да отплава в открито море.
3.2.
Области, попадащи в приложното поле на конвенцията SOLAS 74
1.
Отклонение от нормалното функциониране на задвижването и други основни машини, както и на електрически инсталации.
2.
Недостатъчна чистота на машинните зали, прекомерно количество омаслена вода на дъното на трюма, изолиране на канализациите, вкл. канализациите за отработени материали, маслопроводи, лошо функциониране на средствата за подсушаване на дъната на трюмовете.
3.
Отклонение от нормалното функциониране на аварийния генератор, осветлението, акумулаторите и превключвателите.
4.
Отклонение от нормалното функциониране на основното и на помощните рулеви устройства.
5.
Липса, недостатъчен капацитет или сериозна повреда на индивидуалните спасителни средства, спасителните лодки и салове и средствата за пускане на вода.
6.
Липса, несъобразност или сериозна повреда, от характер да ги направи негодни за предвиденото им използване, на системата за откриване на пожар/система за пеногасене, на алармите за пожар, на средствата за борба с пожар/противопожарното оборудване, на фиксираните инсталации за гасене на пожари, на шлюзовете за вентилация, на клапите за пресичане на огъня, на средствата за бързо затваряне.
7.
Липса, сериозна повреда или отклонение от нормалното функциониране на защитата срещу пожар на зоната на товарната палуба на танкерите.
8.
Липса, несъобразност или сериозна повреда на светлините, маркерите или звуковите сигнали.
9.
Липса или отклонение от нормалното функциониране на радиооборудването за комуникации при бедствие и за сигурност.
10.
Липса или отклонение от нормалното функциониране на средствата за навигация, като се отчитат разпоредбите на правило V/16.2 от конвенцията от SOLAS 74.
11.
Липса на изрядни навигационни карти и/или всякаква друга подходяща плавателна публикация, необходима за осъществяване на пътуването, като се отчита фактът, че вместо картите може да бъде използван одобреният вид система за изобразяване на електронни карти и информация (ECDIS), функционираща въз основа на официални данни.
12.
Липса на противоексплозионна вентилация за отвеждане на дима от товарните помпени помещения.
13.
Сериозна неизправност по отношение на изискванията за експлоатация, така както са описани в раздел 5.5 от приложение 1 към Парижкия МР.
14.
Числеността, съставът или сертифицирането на екипажа не отговаря на документа, посочващ минималния екипаж по безопасността.
15.
Неизпълнение на задълбочената програма за инспекции, в съответствие с Конвенция SOLAS 74, глава XI, правило 2.
3.3.
Области в приложното поле на кодекса IBC
1.
Превоз на вещество, което не е посочено в сертификата за годност, или липса на данни за товара.
2.
Липсващи или повредени устройства за сигурност под високо налягане.
3.
Електрически инсталации, които не са конструктивно безопасни или не са съобразени с предписанията на кодекса.
4.
Наличие на източници на огън в опасните зони.
5.
Неспазване на специализираните изисквания.
6.
Надвишено максимално разрешено количество товар на танкер.
7.
Недостатъчна термична изолация за чувствителни продукти.
3.4.
Области в приложното поле на кодекса IGC
1.
Превоз на вещество, нефигуриращо в сертификата за годност или липса на данни за товара.
2.
Липса на устройства за затваряне на жилищните помещения за екипажа или на обслужващите пространства.
3.
Пропусклива преграда за газ.
4.
Дефектен люк за въздух.
5.
Липсващи или повредени бързодействащи вентили.
6.
Липсващи или повредени предпазни вентили.
7.
Електрически инсталации, които не са конструктивно безопасни или не са съобразени с предписанията на кодекса.
8.
Вентилатори в товарната зона, които не работят.
9.
Аларми за налягане на товарните цистерни, които не работят.
10.
Повредена система за откриване на газ и/или система за откриване на токсични газове.
11.
Превоз на вещества, които подлежат на неутрализация в случай на отсъствие на валиден сертификат за неутрализация.
3.5.
Области, попадащи в обхвата на Конвенцията за товарните водолинии
1.
Обширни участъци на авария или корозия, корозия на ламарините или на механизмите за обтягане на веригите на палубите или на корпуса, засягащи годността за плаване или устойчивостта на местни натоварвания, освен ако са били осъществени подходящи временни поправки, което да позволи на кораба да осъществи пътуване до пристанище, където да бъде извършен окончателен ремонт.
2.
Признат случай на недостатъчна стабилност.
3.
Липса на достатъчна и надеждна информация, която да бъде одобрена, позволяваща с бързи и прости методи на капитана да организира натоварването и баласта на своя кораб, така че да поддържа във всеки момент и при различните условия на пътуването сигурни граници на стабилността и да се избегне формирането на недопустимо натоварване на конструкцията на кораба.
4.
Липса или сериозно повреждане или отклонение от нормалното функциониране на устройствата за затваряне на люковете и на водонепроницаемите врати.
5.
Свръхнатоварване.
6.
Липса на товарна маркировка или невъзможност тя да бъде разчетена.
3.6.
Области в приложното поле на Конвенцията Marpol, приложение I
1.
Липса, сериозна повреда или отклонение от нормалното функциониране на съоръженията за филтриране на замърсената с масла вода, на системата за надзор и проверка на изхвърлянето на масла или на алармената система с праг от 15 ррm.
2.
Недостатъчен капацитет на резервоара за утайки и/или тежки фракции за предвиденото пътуване.
3.
Няма на разположение регистър на течните горива.
4.
Непозволено инсталиране на отделителен байпас.
5.
Липсваща или несъответстваща на правило 13 G(3)(б) от Конвенцията за предотвратяване на замърсяването от кораби/Marpol папка с докладите за прегледи.
3.7.
Области в приложното поле на Конвенцията Marpol, приложение II
1.
Липса на наръчника P & A.
2.
Товарът не е категоризиран.
3.
Няма на разположение регистърна книга за товара.
4.
Превоз на маслообразни вещества, без да се удовлетворяват изискванията или без съответно изменен сертификат.
5.
Непозволено инсталиране на отделителен байпас.
3.8.
Области в приложното поле на Конвенцията Marpol, приложение V
1.
Липса на план за управление на отпадъците.
2.
Няма на разположение дневник за отпадъците.
3.
Екипажът на кораба не е запознат с изискванията относно изхвърлянето/унищожаването на отпадъците от плана за управление на отпадъците.
3.9.
Области, попадащи в приложното поле на Конвенцията STCW и
Директива 2001/25/ЕО
1.
Ако мореплаватели не притежават сертификат, не притежават подходящ сертификат, не притежават валидно разрешение или не могат да дадат документно доказателство за това, че са представили молба за утвърждаване от администрацията на държавата на флага.
2.
Доказателство за това, че даден сертификат е било получен чрез измама или лицето, което притежава този сертификат, не е същото, на което сертификатът първоначално е бил издаден.
3.
Не са спазени приложимите предписания на администрацията на държавата на флага за комплектуване на кораба с екипаж по безопасността.
4.
Ако договореностите за организиране на вахтите за наблюдение на корабоплаването или техниката не съответстват на изискванията, определени за този кораб от администрацията на държавата на флага.
5.
При липса на вахта на лице със съответната квалификация за работа с оборудването, което е от съществено значение за безопасното корабоплаване, за безопасни радиокомуникации или за предотвратяване на замърсяването на морето.
6.
Ако не се даде доказателство за професионална опитност за изпълнение на възложените задължения на мореплавателите във връзка с безопасността на кораба и предотвратяването на замърсяването.
7.
Ако не е възможно да бъдат намерени достатъчно отпочинали лица, които са годни за служба във всяко друго отношение, за да осигурят първата вахта в началото на плаването и следващите вахти.
3.10.
Области, попадащи в приложното поле на конвенциите на МОТ
1.
Недостатъчно количество храна за екипажа до следващото пристанище.
2.
Недостатъчно количество питейна вода за екипажа до следващото пристанище.
3.
Силно занижени хигиенни условия на борда.
4.
Липса на отопление в помещенията за екипажа на кораб, опериращ в зони, където температурата може да бъде изключително ниска.
5.
Наличие на наднормено количество отпадъци, блокиране на коридорите или на жилищните помещения за екипажа от оборудване, товар или други небезопасни условия в тези зони.
6.
Видимо доказателство за това, че членовете на екипажа, които са на вахтена служба или друго дежурство за първата вахта или следващите вахти, са изморени.
3.11.
Области, неизискващи спиране, но изискващи отлагане, например, на операциите по товаренето.
Отклонение от правилното функциониране (или поддръжка) на системата за инертен газ, двигателите или машините, свързани с товара, се оценява като достатъчно основание за отлагане на операциите по товаренето.
ПРИЛОЖЕНИЕ XII
МИНИМАЛНИ КРИТЕРИИ ЗА ИНСПЕКТОРИТЕ (в съответствие с
член 21, параграфи 1 и 5
)
1.
Инспекторите трябва да имат съответните теоретични знания и практически опит с кораби и експлоатацията им. Те трябва да са компетентни по отношение на изпълнението на изискванията на международните конвенции и съответните процедури при държавен пристанищен контрол. Тези знания и компетентност по отношение на изпълнението на международните изисквания и изискванията на Общността трябва да се придобиват чрез документирани програми за обучение, включващи изпит и проверочни изпити през определените в
член 21
интервали от време.
2.
Инспекторите трябва най-малкото:
a)
да имат подходяща квалификация, получена в морско или мореплавателно учреждение, и подходящ опит в открито море като сертифициран помощник-капитан, който притежава или е притежавал валидно свидетелство за професионална квалификация STCW II/2 или III/2, или
б)
да са издържали одобрен от компетентния орган изпит за корабен архитект, инженер-механик или инженер в морската област и да имат стаж не по-малко от пет години на една от тези позиции, или
в)
да имат съответната университетска степен или еквивалентна на нея, и да са обучени и получили квалификация в школа за инспектори по безопасност на корабите.
3.
Инспекторът трябва да е изпълнявал в продължение на поне една година функциите на инспектор на държавата на флага, свързани с инспекции и сертифициране в съответствие с конвенциите.
4.
Инспекторите, посочени в точка 2, буква а), трябва да са упражнявали в морски условия в продължение на не по-малко от пет години функциите на служител на "палуба" или в машинното отделение, съответно,
5.
Инспекторите трябва да могат да общуват устно и писмено с моряците на езика, който обикновено най-много се използва на море.
6.
Инспекторите, които не отговарят на изброените по-горе критерии, също се одобряват, ако са били наети от компетентния орган на държава-членка в сектора на държавния пристанищен контрол към датата на приемане на настоящата директива.
7.
В държавите-членки инспекциите се осъществяват от инспектори по държавен пристанищен контрол; тези инспектори притежават подходяща квалификация, която включва достатъчен теоретически и практически опит в областта на морската сигурност. Обикновено това включва:
a)
добро разбиране на морската сигурност и начина, по който се прилага за операциите, които се подлагат на преглед;
б)
добро познаване на работно ниво на технологиите и техниките за сигурност;
в)
познаване на принципите, процедурите и техниките за извършване на инспекция;
г)
познаване на работно ниво на операциите, които се подлагат на
преглед
.
ПРИЛОЖЕНИЕ
ХІІІ
ПУБЛИКУВАНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ, СВЪРЗАНА С ИНСПЕКЦИИ, СПИРАНЕ И ОТКАЗ НА ДОСТЪП В ПРИСТАНИЩА НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ (в съответствие с
член 25, параграф 1
)
1.
Държавите-членки публикуват информацията, посочена в параграфи 3.1 и 3.2 по-долу, на публично достъпна интернет-страница в срок от 72 часа от приключване на инспекцията, от отмяната на мярката за спиране или от налагане на мярката отказ на достъп.
2.
Комисията публикува редовно на интернет-страница информацията, свързана с кораби, на които е бил отказан достъп в пристанищата на Общността, при прилагане на
членове 15
и
20
.
3.
Информацията, публикувана в съответствие с
член 25, параграф 1
, трябва да включва следните данни:
a)
име на кораба,
б)
ИМО номер,
в)
вида на кораба,
г)
бруто регистър тонаж,
д)
година на построяване, определена на базата на датата, фигурираща в сертификатите за безопасност на кораба,
е)
име и адрес на корабното дружество,
ж)
за корабите, превозващи наливни или насипни товари, име и адрес на наемателя, отговарящ за избора на кораба и за типа наемане,
з)
държава на флага,
и)
сертификати за клас и задължителни сертификати, издадени съгласно съответните международни конвенции, орган или организация, който/която е издал(а) всеки от въпросните сертификати, с посочена дата на издаване и изтичане на валидността,
й)
пристанище и дата на последния междинен или годишен преглед за сертификатите, посочени в буква и) по-горе, и име на органа или организацията, осъществил(а) прегледа,
к)
дата, национално пристанище или място за заставане на котва, където е наложено спиране.
4.
По отношение на спрените кораби, информацията, публикувана в съответствие с член 19, трябва също така да включва следните данни:
a)
брой на спиранията през последните 36 месеца,
б)
дата на отмяната на спирането,
в)
продължителност на спирането, в дни,
г)
причини за спирането, посочени ясно и точно,
д)
посочване, ако е приложимо, на това дали е налице отговорност на признатата организация, извършила прегледа, по отношение на неизправностите, които, самостоятелно или в комбинация, са довели до спиране,
е)
описание на предприетите мерки, когато става дума за кораб, на който е било разрешено да се придвижи до най-близкия подходящ ремонтен док,
ж)
ако на кораба е бил отказан достъп до пристанище на Общността, причините за този отказ, ясно и разбираемо
формулирани
.
ПРИЛОЖЕНИЕ
ХІV
ДАННИ, КОИТО СЕ ПРЕДОСТАВЯТ В РАМКИТЕ НА ПРИЛАГАНЕТО НА МОНИТОРИНГ (в съответствие с
член 28
)
1.
Всяка година, не по-късно от 1 юли, държавите-членки трябва да предоставят на Комисията следните данни, отнасящи се до изтеклата година:
1.1.
Брой инспектори, работещи от тяхно име в рамките на държавния пристанищен контрол.
Информацията трябва да бъде предоставяна на Комисията, като се следва моделът в таблицата по-долу1 2.
Пристанище/зона
Брой инспектори на пълно работно време (А)
Брой инспектори на непълно работно време (Б)
Прехвърляне на (Б) на пълно работно време (В)
Общо (А+В)
Пристанище Х …
Пристанище Y …
ОБЩО
1 Когато инспекциите, извършвани в рамките на държавен пристанищен контрол, представляват само част от работата на инспекторите, общият брой инспектори се предава в брой, равен на броя на инспекторите на пълно работно време. Когато един и същи инспектор работи на повече от едно пристанище или в повече от една географска зона, приложимото съответствие в непълно работно време се отчита във всяко пристанище.
2 Тази информация трябва да бъде предоставена в национален план и за всяко от пристанищата на въпросната държава-членка. По смисъла на настоящото приложение под пристанище следва да се разбира индивидуално пристанище, както и географската зона, обслужвана от един инспектор или екип от инспектори, обхващаща, ако има такива, повече от едно индивидуални пристанища.
1.2.
Общ брой отделни кораби, посетили пристанища на национално равнище. Този брой представлява броят на чуждите кораби, които попадат в обхвата на директивата и са влезли в техните пристанища на национално равнище, отчетен еднократно.
2.
Държавите-членки трябва:
a)
на всяко тримесечие да представят на Комисията списък с движението на отделни кораби, различни от пътнически и товарни фериботни услуги, влезли в техните пристанища или уведомили пристанищната администрация за пристигането им на място за заставане на котва, като за всяко движение на кораба се посочват неговият ИМО номер, датата на пристигането му и пристанището или мястото за заставане на котва. Списъкът се представя под формата на електронен формуляр, позволяващ автоматично извеждане и обработване на горепосочената информация. Списъкът се предава в срок от 4 месеца след края на периода, за който се отнасят данните,
и
б)
да предоставят на Комисията отделни списъци с редовните пътнически и товарни фериботни услуги, предвидени в буква а), не по-късно от шест месеца след прилагането на настоящата директива и впоследствие всеки път, когато настъпят промени в тези услуги. За всеки кораб в списъка се записват неговият ИМО номер, неговото име и маршрутът, по който е минал. Списъкът се представя под формата на електронен формуляр, позволяващ автоматично извеждане и обработване на горепосочената информация.
ПРИЛОЖЕНИЕ XV
Част А Отменена директива с НЕЙНИТЕ последващи изменения (в съответствие с
член 35
)
Директива 95/21/ЕО на Съвета
(ОВ L 157, 7.7.1995 г., стр. 1)
Директива 98/25/ЕО на Съвета
(ОВ L 133, 7.5.1998 г., стр. 19)
Директива 98/42/EО на Комисията
(ОВ L 184, 27.6.1998 г., стр. 40)
Директива 1999/97/EО на Комисията
(ОВ L 331, 23.12.1999 г., стр. 67)
Директива 2001/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 17)
Директива 2002/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 53)
Само член 4
Част Б СПИСЪК СЪС СРОКОВЕ ЗА ТРАНСПОНИРАНЕ В НАЦИОНАЛНОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (в съответствие с
член 35
)
Директива
Срок за транспониране
Директива 95/21/EО
30 юни 1996 г.
Директива 98/25/EО
30 юни 1998 г.
Директива 98/42/EО
30 септември 1998 г.
Директива 1999/97/EО
13 декември 2000 г.
Директива 2001/106/EО
22 юли 2003 г. Съгласно член 3 от Директива 2001/106/ЕО Комисията преразглежда прилагането на настоящата директива не по-късно от 22 юли 2006 г. Преразглеждането обхваща, наред с другото, броя на инспекторите за държавен пристанищен контрол във всяка държава-членка, както и броя на извършените инспекции, включително и броя на задължителните засилени инспекции. Комисията предава резултатите от преразглеждането съответно на Европейския парламент и Съвета и определя въз основа на преразглеждането дали е необходимо да се предложи директива за изменение или допълнително законодателство в тази област.
Директива 2002/84/EО
23 ноември 2003 г.
ПРИЛОЖЕНИЕ ХVІ
ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕ
Директива 95/21/EО
Настоящата директива
Член 1, встъпителна част
Член 1, встъпителна част
Член 1, първо тире
Член 1, буква а)
Член 1, второ тире
Член 1, буква б)
Член 2, встъпителна част
Член 2, встъпителна част
Член 2, параграф 1, встъпителна част
Член 2, параграф 1, встъпителна част
Член 2, параграф 1, първо тире
Член 2, параграф 1, буква a)
Член 2, параграф 1, второ тире
Член 2, параграф 1, буква б)
Член 2, параграф 1, трето тире
Член 2, параграф 1, буква в)
Член 2, параграф 1, четвърто тире
Член 2, параграф 1, буква г)
Член 2, параграф 1, пето тире
Член 2, параграф 1, буква д)
Член 2, параграф 1, шесто тире
Член 2, параграф 1, буква е)
Член 2, параграф 1, седмо тире
Член 2, параграф 1, буква ж)
Член 2, параграф 1, осмо тире
Член 2, параграф 1, буква з)
Член 2, параграф 2
Член 2, параграф 2
-
Член 2, параграф
5
Член 2, параграф 3
Член 2, параграф
6
Член 2, параграф 4
Член 2, параграф
8
-
Член 2, параграф
9
Член 2, параграф 5
Член 2, параграф
10
-
Член 2, параграф
11
-
-
Член 2, параграф 6
Член 2, параграф
13
Член 2, параграф 7
Член 2, параграф
14
Член 2, параграф 8
-
-
Член 2, параграф
16
Член 2, параграф 9
Член 2, параграф
17
-
Член 2, параграф
18
Член 2, параграф 10
-
-
Член 2, параграф
20
-
Член 2, параграф
21
-
Член 2, параграф
22
Член
3
, параграф
1
Член 3, параграф 1
-
Член 4, параграф 1
Член 4
Член 4, параграф 2, първа алинея
-
-
-
-
Член 5, параграф 1
-
-
-
Член 5, параграфи 2-5
-
-
Член
8
Член
6
Член
12
Член 7, параграфи 1 и 2
-
Член 7, параграф 3, буква a)
-
Член 7, параграф 3, буква б)
-
Член 7, параграф 4, първа алинея
-
Член 7, параграф 4, втора алинея
-
Член 7, параграф 5
-
Член 7, параграф 6
-
Член 7а, параграф 1
-
Член 7а, параграф 2
-
-
-
Член 7а, параграфи 3-5
-
Член 7б, параграфи 1 и 2
-
Член 7б, параграф 3
-
Член 8
Член 16
-
Член 17
Член 9, параграфи 1 и 2
Член 18, параграфи 1 и 2
-
Член 18, параграф 3
Член 9, параграфи 3-7
Член 18, параграфи 4-8
-
Член 18, параграф 9
Член 9а
-
Член 10, параграфи 1-3
-
-
Член 19, параграф 4
Член 11, параграф 1
Член 20, параграф 1
-
Член 20, параграф 2
Член 11, параграф 2
Член 20,
параграф 3
, първа алинея
Член 11, параграф 3, първа алинея
-
Член 11, параграф 3, втора алинея
Член 20, параграф 3, втора алинея
Член 11, параграфи 4-6
Член 20, параграфи
4
-6
Член 12, параграфи 1-3
Член 21, параграфи 1-3
Член 12, параграф 4, първа алинея
Член 21, параграф 4
, първа алинея
Член 12, параграф 4, втора алинея
-
-
Член 21, параграфи 5
-7
Член 13, параграф 1
Член 22, параграф 1
Член 13, параграф 2
Член 22, параграф 2
-
Член 22, параграф 3
Член 14, параграф 1
Член 23, параграф 1
Член 14, параграф 2, първа алинея
Член 23, параграф 2
, първа алинея
-
Член 23, параграф 2
, втора алинея
Член 14, параграф 2, втора алинея
Член 23, параграф 2
, трета алинея
Член 14, параграф 3
Член 23
, параграф 3
Член 15, параграф 1
Член 25, параграф 1
Член 15, параграфи 2-4
-
Член 15, параграф 5
Член 25, параграф 2
-
Член 26
Член 16, параграфи 1 и 2
Член 27, параграфи 1 и 2
Член 16, параграф 2а
Член 27, параграф 3
Член 16, параграф 3
Член 27, параграф 4
Член 17
Член 28, параграф 1
-
Член 28, параграф 2
-
Член 29
Член 18
Член 30
Член 19
Член 31
Член 19а
Член 32
член 3 от Директива 2001/106/ЕО
Член 33
Член 20
Член 34
-
Член 35
Член 21
Член 36
Член 22
Член 37
Приложение I
-
-
Приложение I
-
Приложение III
Приложение II
Приложение IV
Приложение III
Приложение V
Приложение IV
Приложение VI
-
Приложение VII
Приложение V
Приложение VIII
Приложение VI
Приложение XI
Приложение VII
Приложение XII
Приложение VIII
Приложение XIII
Приложение IX
Приложение Х
Приложение Х
Приложение XIV
Приложение XI
Приложение IX
Приложение XII
-
-
Приложение ХV
-
Приложение ХVІ
