17.9.2008
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено вследствие на декларации на Съвета и на Комисията
съгласно член 103, параграф 2 от правилника
от Martin Schulz, Harlem Désir и Stephen Hughes
от името на групата PSE
относно „Социалния пакет“
Резолюция на Европейския парламент относно „Социалния пакет“
Европейският парламент ,
–
като взе предвид Социалния пакет, представен от Комисията на 2 юли 2008 г., съдържащ съобщението на Комисията относно „Обновената социална програма: Възможности, достъп и солидарност в Европа на 21-ви век“ (COM(2008)0412), както и няколко други незаконодателни предложения,
–
като взе предвид предложението на Комисията за директива на Европейския парламент и на Съвета за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (преработена версия) COM(2008)0419),
–
като взе предвид предложението на Комисията за директива на Съвета за прилагане на принципа на равно третиране на лицата без оглед на религиозна принадлежност или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация (COM(2008)0426),
–
като взе предвид предложението на Комисията за директива на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване (COM (2008)0414),
–
като взе предвид решенията на Съда на Европейските общности по делата „Viking Line”, „Laval”, „Rüffert” и „Европейската комисия срещу Люксембург”, както и спорните политически дебати във връзка с тях,
–
като взе предвид политическите споразумения, постигнати от министрите на заетостта и социалните въпроси относно директивата за временната работа и работното време,
–
като взе предвид Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално нейните постановления относно социалните права, член 136 от Договора за ЕО, според който държавите-членки имат за цел насърчаване на заетостта, подобряване условията на живот и труд, адекватна социална защита, диалог между работодателите и служителите и развитие на човешките ресурси с цел дългосрочна заетост и борба със социалното изключване, както и член 152 от него относно общественото здраве,
–
като взе предвид намерението на Европейския съвет преди края на 2008 г. да продължава да разглежда мерки за подобряване на включването на европейското ромско население,
–
като взе предвид член 103, параграф 2 от своя правилник,
А.
като има предвид, че историческата мисия на Европейския съюз е да защитава и насърчава сигурността и благосъстоянието на своите граждани,
Б.
като има предвид, че Европейският съюз някога беше възприеман като източник на доверие, надежда и социален напредък от своите граждани, а понастоящем твърде често се възприема като заплаха,
В.
като има предвид, че централно-дясното изоставяне на основополагащата социална визия за Европа дълбоко накърни доверието на европейците в ЕС,
Нова социална визия
1.
припомня значителния напредък в социалната област, постигнат от Европейския съюз под ръководството на президента на Комисията г-н Delors; изразява съжаление, че пред последното десетилетие, централно-дясно ориентираните лидери на ЕС трансформираха политиките относно вътрешния пазар на ЕС с техния огромен потенциал за създаване на благополучие за всички в символ на всичко по отношение на ЕС, което се ползва с най-малко доверие;
2.
призовава към промяна на посоката, която поставя социалните цели на Европа отново в центъра на европейския политически дневен ред;
3.
счита, че такава промяна на посоката изисква:
– по-добро регулиране на финансовия сектор за да се сложи край на епохата на спекулативния капитализъм, който хвърли икономиката на Европа в криза и заплашва домовете и средствата за препитание на милиони европейци;
– нова правна рамка за изясняване, че икономическите свободи на Европейския съюз няма никога да доведат до съкращаване на основни социални права;
– гарантиран стандарт на живот, включително гарантиран доход; Комисията следва да внесе предложение, съгласно което държавите-членки да определят национален минимален доход, за да издигнат всички европейци над прага на бедността;
– европейска стратегия за изкореняване на бедността и по-специално на бедността сред децата;
– достойно заплащане, с национална политика за минимално заплащане, дефинирана в зависимост от БВП във всяка държава-членка, посредством законодателство или колективно трудово договаряне;
– сигурна пенсия, гарантирана от правилата на ЕС относно мобилността на пенсионните схеми и отчитане на нетипичните трудови дейности и прекъсванията в кариерата;
– действия за премахване на разликата в заплащането между двата пола;
– равно заплащане за еднакъв труд;
– свободно движение на труда, придружено със силни социални мерки за опазване и укрепване на условията на пазара на труда в приемащите страни;
– всестранно и ефективно антидискриминационно законодателство;
– повече подкрепа за колективно трудово договаряне из цяла Европа и силни професионални съюзи;
– сигурност, партньорство и възможности на работното място, вместо несигурност, намаляване на разходите и практики на злоупотреба с работника;
– съвместимо със семейния живот работно място;
– ефективни и хуманни политики на миграция и интеграция;
– политики за удължаване на активния живот, с по-добри условия на труд, обучение и възможности за обучение през целия живот за всички възрастови групи;
– ясна европейска правна рамка за гарантиране на обществените услуги;
– по-широк достъп до висококачествено образование и обучение, включващо създаването на европейско право на обучение през целия живот;
– справедливи, ефикасни и устойчиви данъчни политики, с по-силно съгласуване, за да могат държавите-членки да постигнат общите социални, икономически, екологични и енергийни цели;
– по-добро съгласуване на националните икономически и социални политики в преследване на общите цели;
– високо равнище на здравна закрила и равен достъп до висококачествено здравеопазване за всички, в близост до местоживеенето им;
4.
подчертава, че Европа трябва да гарантира, че нейното нарастващо богатство способства за изграждането на по-добър живот за всички свои жители и за едно общество с по-голяма степен на равнопоставеност;
5.
отбелязва, че Комисията най-сетне разбра необходимостта от съживяване на програмата на Европейската социална политика, но счита, че Социалният пакет, предложен от Комисията на 2 юли 2008 г. е твърде малък и се появява твърде късно;
6.
подчертава, че европейските граждани ще подкрепят по-дълбокото сцепление на Европейския съюз и ще приемат процеса на глобализация единствено, ако икономическият напредък доведе до социален напредък, ефективни действия за борба с бедността и социалното изключване и подобряване на условията на живот и труд;
7.
отбелязва, че липсата на инициативи по социалната политика на равнище ЕС през последните десет години, придружена с нарастващо преместване на предприятия, висока безработица и нарастване на несигурната и маргинална заетост, съчетана понастоящем с повишаване на цените на енергията и храните, отблъсква много европейци от проекта ЕС;
По-силна социална програма
8.
приветства някои положителни мерки в Социалния пакет, но счита този пакет в неговата цялост за неадекватен и непълен отговор на проблемите, пред които са изправени европейските граждани и отбелязва, че някои от предложенията се появяват твърде късно, за да бъдат постигнати в рамките на мандата на настоящата Комисия;
9.
изразява съжаление по-специално поради факта, че в пакета липсват предложения относно следните, основополагащи за изграждането на устойчив Европейски съюз, въпроси:
– директива относно основните трудови права на всички работници, независимо от статуса им на заетост, с цел закрила на все повече нарастващия брой на нетипични работници, като например тези на договори за нулево работно време, за дистанционен труд или работещи от дома си;
– правна рамка, в първичното и вторично законодателство, която да даде възможност на Съда на Европейските общности да установи по-добро равновесие между социални права и икономически свободи, например посредством хоризонтални социални клаузи и всеобхватна Харта на основните права; в тази връзка подчертава значението на възможно най-скорошното влизане в сила на Договора от Лисабон и придружаващата го Харта на основните права; приветства дошлия в последния момент ангажимент, изразен в съобщението на Комисията, за организиране на форум относно последствията от неотдавнашните решения на Съда на Европейските общности във връзка с колективните трудови договори;
– преглед на директивата относно командироването на работници в контекста на неотдавнашните дела в Съда на ЕО, с цел да се гарантира еднакво заплащане за еднакъв труд и да се предостави възможност за вземане предвид на всички колективни трудови договори при защитата на интересите на трудещите се, както и да се актуализира директивата, за да се отчете приетото неотдавна законодателство, като например Директивата за обществените поръчки от 2004 г.;
– преглед на Директивата за равно заплащане, съпътстван от неутрална от гледна точка на пола система за оценяване на труда, за да се намалят обусловените от пола големи различия в заплащането както в рамките на един стопански отрасъл, така и между различните сектори на икономиката;
– засилване на Директивата за родителския отпуск, придружено от мерки, насочени към окуражаване на държавите-членки да спазват ангажиментите, свързани с предоставянето на висококачествени грижи за децата, които те поеха на срещата на най-високо равнище, проведена през 2002 г. в Барселона, но в голяма степен не са успели да изпълнят;
– рамкова директива на ЕС, за да се гарантира, че предоставянето на висококачествени публични услуги – открити и прозрачни, с еднакъв достъп за всички – не е възпрепятствано от правилата на вътрешния пазар;
– директива относно необоснованите уволнения, за да се предотврати злоупотреба в случай на отделни уволнения;
– директива относно солидарната и индивидуална отговорност, за да се премахнат законовите вратички, от които се възползват безскрупулни работодатели с цел избягване изпълнението на задълженията им спрямо техни служители;
– директива относно трансграничното колективно договаряне, в съзвучие с реалностите на трансграничните стопански операции;
– директива относно опазването на здравето на работниците и безопасността им, насочена срещу нараняванията, причинени чрез убождане с игла от спринцовка, които водят до един милион наранявания годишно в ЕС, както и единен за ЕС кодекс за практиката за превенция на инфекциите в здравеопазването;
– трансформиране на препоръката на Комисията относно европейски списък на професионалните заболявания в директива;
– рамкова директива относно ергономичния дизайн на работните места;
10.
призовава Комисията да засили Социалния пакет и да се възползва от правото си на инициатива в тези области;
11.
освен това призовава държавите-членки да намерят изход от положението с Директивата относно преносимостта на допълнителните пенсионни права, като въпрос от неотложно естество, за да се избегне загубата от много европейски граждани на техни допълнителни пенсионни права;
12.
приветства общата позиция, постигната от Съвета, която съответства на становището на Европейския парламент, прието през 2002 г., относно защитата на наетите чрез агенции за временна заетост работници, и очаква с нетърпение тази директива да бъде приета без забавяне;
13.
приветства предложението на Комисията за равно третиране, което подкрепя принципа, че дискриминацията е неприемлива, без значение дали основанието за нея е религиозна принадлежност или убеждения, увреждания, възраст или сексуална ориентация, в съответствие с отправеното от Парламента искане в неговата резолюция от 20 май 2008 г.; отбелязва обаче, че разпоредбите, които могат да ограничат правото на равно третиране, се нуждаят от изясняване; призовава Съвета и всички държави-членки да приемат директивата колкото е възможно по-скоро и да сложат край на дискриминацията срещу европейски граждани във всички сфери; призовава държавите-членки да ратифицират и прилагат най-новата Конвенция на ООН за правата на лицата с увреждания и Факултативния протокол към нея;
14.
счита, че общата позиция, постигната от държавите-членки по отношение на Директивата за работното време, е в разрез с принципа, че не може да съществува дерогация от законодателство в областта на здравето и безопасността; припомня на държавите-членки, че балансираният подход, приет на първо четене от страна на Парламента през 2005 г., даде възможност за достатъчно гъвкавост и сигурност както на дружествата, така и на работниците, както и за приключване на възможността за неучастие в 48-часовото седмично работно време;
15.
отбелязва подобренията в предложението за трансгранично здравно обслужване, но призовава за допълнително засилване, за да се подобрят правата и мобилността на пациентите и да се гарантира автономността на държавите-членки да организират своите национални системи за здравеопазване, както и за да се защити принципът на равен достъп до висококачествено здравно обслужване за всички, в близост до мястото, където хората живеят;
16.
отбелязва предложението за преразглеждане на Директивата за създаване на европейски работнически съвет, но изразява съжаление за това, че в него се предлагат само подобрения с ограничен характер; подчертава, че директивата трябва да създава възможности за по-добро планиране и управление на преструктурирането от страна на предприятията и работниците; призовава Комисията и държавите-членки да разгледат внимателно позицията на Парламента, посочена в доклада "Menrad” през 2001 г.; по-специално призовава за по-сериозни мерки за борба с неизпълнението на задълженията, за отслабване на правилата относно поверителността и за улесняване на провеждането на преговори между представители на работниците и управителните съвети;
17.
настоятелно призовава Комисията да осъществи намерението си да преразгледа регламента относно Европейския фонд за приспособяване към глобализацията, в частност да разшири определението за съкращаване на щата и критериите за предоставяне на средства чрез намаляване на праговете, да включи различни видове изнасяне на производството и преструктуриране, както и да подпомага работниците, които са загубили своята работа вследствие на изнасяне на производството в рамките на Европейския съюз;
18.
призовава Комисията да засили ролята на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд (EUROFOUND), чието седалище се намира в Дъблин, при събирането и оценяването на информация относно тенденциите на пазара на труда и преструктурирането в ЕС;
19.
призовава Комисията да увеличи своята подкрепа за достойни условия на труд по света, като прилага висока степен на обвързване с условия в търговските отношения на ЕС и насърчава включването на достойните условия на труд в преговорите, провеждани в рамките на СТО;
Социална защита и социална интеграция
20.
не одобрява слабостта на европейските и националните политики пред лицето на нарастващата бедност, особено детската бедност;
21.
призовава Комисията и държавите-членки да приемат ясна програма за действие с цел гарантиране на правото на всички европейски граждани на достъпни и качествени жилища, в съответствие с Европейската харта за жилищно настаняване;
22.
призовава държавите-членки и Комисията да се ангажират с прогресивно данъчно облагане, което не принуждава никого да мине под прага на бедността, както и с кодекс за поведение в областта на данъчното облагане, а също така да вземат мерки срещу ерозията на данъчната основа чрез конкуриране за свободен капитал и висококвалифицирани и мобилни хора; предлага създаването на Пакт за социална стабилност, за да се установят минимални нива на предоставяните социални услуги и да се поощрява възходящото приравняване;
23.
призовава Комисията да засили междуправителственото сътрудничество, подкрепяйки открития метод за съгласуване на действията, като се използват количествени цели и показатели за поощряване на движението към устойчиви пенсии, както и да започне да интегрира социалната политика във всички други политики и да извършва оценки на социалното въздействие на всички области на политиката през следващите месеци;
24.
подчертава необходимостта от по-структурирана стратегия за борба срещу изолацията на ромите, която включва приемането на конкретни цели и механизми; изтъква, че въпросът за ромите е с европейско измерение, като той засяга всички държави-членки на ЕС, и следва да бъде включен във всички европейски политики; предупреждава да не се правят опити за неговото третиране като секторен въпрос и призовава за определянето на показатели за измерване на нивото на полезност на съществуващите инструменти;
25.
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата и парламентите на държавите-членки и социалните партньори.
