P7_TA-PROV(2011)0516
Борба срещу незаконния риболов на световно равнище - ролята на ЕС
A7-0362/2011
Резолюция на Европейския парламент от 17 ноември 2011 г. относно борбата срещу незаконния риболов на глобално равнище – ролята на ЕС ( 2010/2210(INI) )
Европейският парламент
, –
като взе предвид Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г.,
–
като взе предвид Конвенцията за биологичното разнообразие (КБР) и Декларацията от Рио де Жанейро относно околната среда и развитието, приети на Конференцията на Организацията на обединените нации за околната среда и развитието през юни 1992 г.,
–
като взе предвид Споразумението на Организацията за прехрана и земеделие на ООН (ФАО) за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, одобрено на 27-та сесия на Конференцията на ФАО през ноември 1993 г. („Споразумение за съответствие“),
–
като взе предвид Споразумението от 1995 г. за прилагане на разпоредбите на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси („Споразумение на ООН относно рибните запаси“ – UNFSA от август 1995 г.),
–
като взе предвид Кодекса на ФAO за поведение за отговорно рибарство, приет през октомври 1995 г. от Конференцията на ФАО,
–
като взе предвид Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъп до правосъдие по въпросите на околната среда от юни 1998 г. („Конвенция от Орхус“),
–
като взе предвид Международния план за действие на ФАО за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов, одобрен от Съвета на ФАО през юни 2001 г.,
–
като взе предвид съобщението на Комисията относно плана за действие на Общността за премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов от май 2002 г. ( COM(2002)0180 ),
–
като взе предвид декларацията, направена по време на световната среща на високо равнище по въпросите на устойчивото развитие, проведена от 26 август до 4 септември 2002 г. в Йоханесбург,
–
като взе предвид своята резолюция от 15 февруари 2007 г. относно прилагането на плана за действие на ЕС за борба с незаконния, недеклариран и нерегламентиран (ННН) риболов ОВ С 287 E, 29.11.2007 г., стр. 502.
,
–
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 година за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов („Регламент относно ННН риболова“) ОВ L 286, 29.10.2008 г., стр. 1.
, Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета от 29 септември 2008 година относно разрешения за риболовни дейности на риболовните кораби на Общността извън водите на Общността и достъпа на кораби на трети държави до водите на Общността („Регламент относно разрешения за риболовни дейности“) OВ L 286, 29.10.2008 г., стр. 33.
и Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството („Регламент за контрола“) ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 1.
,
–
като взе предвид Споразумението на ФАО за мерки на държавния пристанищен контрол за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, одобрено на 36-та сесия на Конференцията на ФАО, проведена в Рим през ноември 2009 г.,
–
като взе предвид доклада за 2011 г. на Службата на ООН за наркотици и престъпления (UNODC) относно трансграничната организирана престъпност в риболовната индустрия,
–
като взе предвид Доклада на Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) „Възпиране на незаконните дейности в рибарския сектор – генетика, геномика, химия и криминалистика за борба с ННН риболова и подобряване на проследимостта на рибните продукти“, публикуван през 2011 г.,
–
като взе предвид предстоящата конференция на ООН, посветена на устойчивото развитие, която ще се проведе в Бразилия през юни 2012 г.,
–
като взе предвид член 48 от своя правилник,
–
като взе предвид доклада на комисията по рибно стопанство и становищата на комисията по развитие и комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните ( A7-0362/2011 ),
A.
като има предвид, че 71% от площта на Земята е покрита с океани, които съхраняват 16 пъти повече въглероден диоксид, отколкото сушата, и играят основна роля в системите, на които се крепят климатът и животът на цялата планета, а също така осигуряват храна, поминък, енергия и транспортни пътища за значителна част от световното население,
Б.
като има предвид, че се счита, че незаконният, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов представлява между 11 и 26 млн. тона годишно, което се равнява на най-малко 15 % от световния улов и прави икономически, социално и екологично устойчивото управление на експлоатацията на световните морски ресурси невъзможно,
В.
като има предвид, че споразумението, одобрено на проведената през октомври 2010 г. в Нагоя Десета конференция на страните по Конвенцията за биологичното разнообразие, установи като международно задължение до 2020 г. загубата на биологично разнообразие да бъде намалена поне наполовина,
Г.
като има предвид, че световните океани представляват 90 % от местообитанията в света,
Д.
като има предвид, че две трети от световните океани са извън национална юрисдикция и че липсва цялостна политика за управлението на международните води (открито море), а настоящите разпокъсани закони се основават главно на принципи от 17 век за свобода на морето и не са съобразени с много от екологичните принципи, които отдавна се прилагат за сушата и за атмосферата,
Е.
като има предвид, че Споразумението на ФАО за мерки на държавния пристанищен контрол за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов включва сред своите цели премахването на „удобните пристанища“, които служат като сигурни убежища за кораби, занимаващи се с ННН риболов и отварят пътя на тези кораби за търговия с незаконен улов,
Ж.
като има предвид, че новият пакет на ЕС за контрола, състоящ се от Регламента относно ННН риболова, Регламента за контрола и Регламента относно разрешения за риболовни дейности, представлява всеобхватен набор от инструменти за борба с този проблем в океаните, тъй като той посочва конкретните отговорности на държавата, под чийто флаг плават съдовете, и на държавата с пристанища, крайбрежие или пазар, които могат да бъдат както държави-членки на ЕС, така и трети държави,
З.
като има предвид, че ЕС е най-големият вносител на рибни продукти в света и една от главните световни риболовни сили и следователно е натоварен с важна отговорност да поведе международната общност в борбата срещу ННН риболова,
1.
Счита, че ННН риболовът е една от най-сериозните заплахи пред биологичното разнообразие на световните океани;
2.
Изразява убеденост, че в целия свят ННН риболовът представлява основен екологичен и икономически проблем както за морския, така и за сладководния риболов, като подкопава усилията за управление на риболова, застрашава устойчивостта на рибните запаси и продоволствената сигурност и също така изкривява пазара и носи неизчислими социални и икономически последици за обществото като цяло, в това число и в развиващите се страни;
3.
Подчертава, че ННН риболовът и свързаните търговски дейности създават нелоялна конкуренция за рибарите и другите лица, заети в индустрията, които спазват изискванията на закона, и създава икономически трудности за риболовните общности, потребителите и целия сектор;
4.
Подчертава водещата роля на световно равнище, поета от ЕС с приемането на новия пакет на ЕС за контрола, състоящ се от Регламента относно ННН риболова, Регламента за контрола и Регламента относно разрешения за риболовни дейности; счита, че пакетът представлява всеобхватен набор от инструменти за борба с този проблем в океаните, тъй като посочва конкретните отговорности на държавата на флага, крайбрежието, пристанището и пазара, която може да бъде както държава-членка на ЕС, така и трета държава, а също така и задълженията по отношение на дейностите на техните граждани; настоятелно призовава за решително прилагане на тези инструменти;
5.
Подчертава необходимостта от повишаване на координацията между Комисията, Агенцията на Общността за контрол на рибарството и държавите-членки с цел подобряване на събирането и обмена на информация и оказване на съдействие в безкомпромисното и прозрачно прилагане на законодателството на Съюза в областта на риболова;
6.
Счита, че отговорността за гарантиране на съответствието на плавателните съдове със съответните правила за управление и с други правила, за събиране и отчитане на данните за улова и риболовното усилие, както и за осигуряване на проследимост, включително чрез заверяване на сертификатите за улов, следва да остане на държавата, под чийто флаг плават съдовете, защото делегирането на тази отговорност на друга държава би попречило на борбата срещу ННН риболова;
7.
Настоява на Комисията и на контролните органи в държавите-членки да се предоставят достатъчно ресурси (човешки, финансови, технологически), за да могат да приложат изцяло тези регламенти;
8.
В интерес на запазването на доверието в ЕС подчертава необходимостта Комисията и държавите-членки да идентифицират и санкционират тези оператори от ЕС, които нарушават законодателството на Съюза, и в този контекст счита, че предстои да се извърви още път, преди ЕС да постигне задоволителни резултати в борбата с ННН риболова на своя собствена територия и с оператори от ЕС извън нея;
9.
Призовава държавите-членки и Комисията да гарантират, че се води борба с незаконния риболов в морски и сладководни води, и подчертава, че е необходимо да се разгледа въпросът дали механизмите за контрол са достатъчни и въпросът за тяхното прилагане;
10.
Призовава прегледът на общата политика в областта на рибарството да се използва за създаване на стимули за законния риболов в интерес на рибата, околната среда, потребителите и производителите в ЕС;
11.
Призовава Комисията, преди края на 2012 г., да разследва дали любителският риболов в ЕС се практикува в такива мащаби, че да може да се определи като ННН риболов;
12.
Призовава Комисията и държавите-членки да си сътрудничат с оглед създаване на европейска брегова охрана, с цел да бъде даден силен тласък на общите възможности за мониторинг и инспекции и за ефективна борба с настоящите и бъдещите опасности в морето като тероризъм, пиратство, ННН риболов, трафик и дори замърсяване на морската среда;
13.
Призовава настоятелно Комисията да продължи усилията си за насърчаване на обмена на информация, за да интегрира морското наблюдение, по-специално информацията, насочена към хармонизиране на дейностите на бреговата охрана на европейско равнище;
14.
Изразява убеждението, че е необходимо целите на ЕС в борбата с ННН риболова да бъдат подкрепени със съответните ресурси, най-вече финансови, за да се гарантира подпомагане на изпълнението им, като на държавите-членки се предоставят достатъчно ресурси, за да могат да прилагат действащите регламенти; също така подчертава, че при приемането в бъдеще на нови методи (напр. електронни проследяващи системи и т.н.) в бюджета на ЕС трябва да се гарантира наличието на необходимите за въвеждането им финансови ресурси;
15.
Призовава Комисията да публикува годишни оценки за постиженията на всяка държава-членка при прилагането на правилата на Общата политика в областта на рибарството (ОПОР), които да идентифицират възможните слабости, нуждаещи се от подобряване, и да използва всички възможни средства, в това число идентифициране на държави-членки, когато те не успяват да изпълнят своите отговорности, за да гарантира пълно спазване на правилата с цел създаване на надежден и прозрачен режим на контрол;
16.
Приветства решението на Комисията да въведе основана на точкова система лицензия за риболов, допълнителен инструмент, който държавите-членки ще могат да използват, за да установяват нередности на всеки етап от пазарната верига и за да налагат строги наказания в случай на нарушение;
17.
Счита, че предвид голямата мобилност на рибните запаси, риболовните флоти и капитала, който стои зад флотите, както и предвид глобалния характер на пазарите за риба, с ННН риболова може да се води ефективна борба единствено чрез международно сътрудничество както на двустранно, така и на многостранно равнище, чрез обширен, точен и навременен обмен на информация по отношение на риболовните плавателни съдове, техните дейности и улов, както и по други свързани с това въпроси;
18.
Призовава ЕС да настоява твърдо третите държави да водят ефективна борба срещу ННН риболова, включително чрез насърчаване на подписването, ратифицирането и прилагането на Споразумението на ФАО за мерките на държавния пристанищен контрол, Споразумението на ООН относно рибните запаси, Споразумението за съответствие на ФАО и Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, както и различните схеми за документиране на улова, вече приети от Регионалните организации за управление на рибарството (РОУР) в контекста на търговските споразумения, споразуменията за партньорство в областта на рибарството и политиката за развитие на ЕС;
19.
Подчертава необходимостта да се гарантира, че всички трети държави, с които ЕС е подписал споразумение за партньорство в областта на рибарството, прилагат правилата за основните трудови стандарти на Международната организация на труда (МОТ), по-специално онези, които са свързани със социалния дъмпинг, създаван от ННН риболова;
20.
Подчертава, че предишните ограничения в мониторинга, контрола и наблюдението на риболовните дейности в голяма степен са преодолени от техническия напредък, в това число развитието на космическите и сателитните технологии, и че ключът за справянето с ННН риболова се крие главно в способността на правителствата да намерят политическа воля да действат ефективно и отговорно;
21.
Призовава държавите-членки да преследват и наказват плавателни съдове, собственици, предприятия, компании или лица, замесени в дейности, свързани с ННН риболов, в това число смесване на ННН улов със законен улов, наравно с останалите извършители на екологични или икономически престъпления, като при произнасяне на присъда налагат строги санкции, включително, по целесъобразност за тежки или повторни нарушения, постоянно отнемане на лицензии и отказ на достъп до пристанищни инсталации;
22.
Изразява неодобрение във връзка с факта, че субсидии на ЕС са разпределяни за плавателни съдове, които в миналото са заловени да извършват незаконен риболов;
23.
Призовава Комисията да промени изискванията за всички видове финансова помощ, за да налага финансови санкции и да отказва достъп до финансиране на собственици на плавателни съдове, за които е доказано, че са извършвали незаконен риболов;
24.
Настоятелно призовава Комисията да отказва помощ от Европейския фонд за рибарство за всички съдове, участващи в ННН дейности;
25.
Подчертава необходимостта да се гарантира по-голяма отговорност и отчетност от страна на риболовната индустрия, за да се постигне устойчиво използване на морските ресурси; счита, че подобряването на прозрачността във всички аспекти на риболовната индустрия и нейните дейности, включително постигане на споразумение по международни критерии за установяване на действителната самоличност на собствениците на плавателни съдове и на правата, с които разполагат за извършване на риболовна дейност, условията за тяхното публикуване, както и наблюдението над плавателните съдове в международни води, имат решаващо значение;
26.
Счита, че Европейският съюз следва да даде пример, като приеме и насърчи политика на прозрачност в процеса на вземане на решения за управлението на рибарството в международни органи и в трети държави, с които ЕС има отношения в областта на рибарството;
27.
Счита, че риболов, който зачита приетите на международно, регионално и национално равнище мерки и се основава на отговорно и устойчиво използване на ресурсите, е в полза на икономическия растеж и създаването на работни места – както в рамките на ЕС, така и в развиващите се страни, а незаконният, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов има драматично въздействие на икономическо, социално и екологично равнище, и че последствията от него са още по-вредни за развиващите се страни, тъй като пречат на осъществяването на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР), и по-специално цели 1, 7 и 8;
28.
Подчертава трансграничния характер на риболовната дейност и необходимостта, с цел борба срещу ННН риболова, от сътрудничество както на двустранно, така и на многостранно равнище, за да се прилагат от всички по прозрачен, недискриминационен и справедлив начин мерките за борба с ННН риболова, като същевременно се отчитат финансовият, техническият и човешкият капацитет на развиващите се страни, и по-специално капацитетът на малките островни държави;
29.
Призовава Комисията да осигури съгласуване на политиките си, така че политиката за развитие, която се бори срещу бедността, да е неразделна част от политиката на ЕС за борба с ННН риболова, наред с екологичните и търговските аспекти;
30.
Подчертава пряката връзка между ННН риболова и равнището на управление на дадена държава и призовава всяка мярка за външна помощ да се придружава от твърда политическа воля на държавата-бенефициент да забрани ННН риболова в своите води и в по-общ план да подобри управлението в сектора на рибарството;
31.
Насърчава Комисията и държавите-членки да разширят своите програми за финансова, технологична и техническа подкрепа, включително официална помощ за развитие и споразумения за партньорство в областта на рибарството, за програмите за мониторинг, контрол и наблюдение във водите на развиващите се страни, като дават приоритет по-скоро на регионални, отколкото на двустранни програми; освен това насърчава по-добра координация между всички донори, европейски или други, във финансирането на такива програми;
32.
Също така счита, че ЕС следва да използва активно сътрудничеството, залегнало в споразуменията за партньорство в областта на рибарството, за да се бори по-ефективно с ННН риболова;
33.
Призовава Комисията да увеличи в необходимата степен финансовия пакет за сектора на рибарството в споразуменията, които сключва с развиващите се страни, за да могат тези страни да укрепят своя институционален, човешки и технически капацитет за борба с ННН риболова и по този начин да спазват по-добре мерките на световните и регионалните организации за управление на рибарството и европейското законодателство;
34.
Подчертава необходимостта от участие на гражданското общество и от увеличаване на отговорността на предприятията в сектора на рибарството, за да се следи за спазването на законните начини на риболов и за сътрудничество с органите в борбата срещу ННН риболова, в рамките на социалната и екологичната отговорност на предприятията;
35.
Отправя искане към Комисията да проучи възможността да се добави Споразумението на ФАО относно мерките на държавния пристанищен контрол, Споразумението на ООН относно рибните запаси и Споразумението на ФАО за съответствие към списъка на инструментите, които държавите трябва да изпълнят, за да отговарят на условията на ревизираната понастоящем Обща система за преференции „плюс“; призовава за отнемане на разрешителните за износ на всички държави, които пускат на пазара продукти, придобити чрез ННН риболов; счита, че ЕС следва да работи с тези държави, за да се забрани търговията с такива продукти;
36.
Припомня, че проблемът с ННН риболова е неразделна част от споразуменията за икономическо партньорство в контекста на търговията, предмет на правилата на СТО; подчертава проблема с дерогацията от правилата за произхода на някои преработени рибни продукти, по-специално случая с Папуа-Нова Гвинея, която възпрепятства проследимостта на такива продукти и създава възможности за ННН риболов;
37.
Счита, че ЕС следва да се стреми към следните цели в регионалните организации за управление на рибарството (РОУР), в които участва:
–
създаване, за всички риболовни райони в рамките на компетентността на РОУР, на регистри на риболовни кораби, включително помощни кораби, които имат разрешение за риболов, както и списъци на плавателни съдове, които са идентифицирани като извършващи ННН риболов (черни списъци), които да бъдат често актуализирани, публикувани и координирани сред РОУР;
–
укрепване на комитетите на РОУР за съответствие за разглеждане на постиженията на договарящите се страни и при необходимост, налагане на ефективни санкции;
–
разширяване на списъка от конкретни мерки, които договарящите се страни да предприемат като държави на флага, на пристанището, на крайбрежието и на пазара, и държави на действителния собственик, в рамките на отделните РОУР;
–
разработване на подходящи програми за проверки в морето и наблюдение;
–
забрана за трансбордиране в морето;
–
разработване на схеми за документиране на улова, като се започне с основните видове риба във всяка РОУР;
–
задължително използване на електронни устройства, включително система за наблюдение на корабите (VMS), електронни бордови дневници и други проследяващи устройства, където е необходимо;
–
задължителни и редовни оценки на постиженията на отделните РОУР, с изискването препоръките да се изпълняват;
–
декларация за финансови интереси по отношение на рибарството за ръководители на делегации на РОУР, в случай че би могъл да възникне конфликт на интереси;
38.
Призовава за спешно разширяване на мрежата от РОУР, така че да покрие всички риболовни райони и зони в открито море, чрез създаване на нови РОУР или чрез разширяване мандата на вече съществуващите; убеден е, че предвид глобалния характер на ННН риболова е необходимо много по-засилено сътрудничество между РОУР по отношение на обмена на информация, санкциите срещу риболовните кораби и договарящите се страни;
39.
Счита, че правото на риболов в открито море следва, доколкото е възможно съгласно международното право, да зависи от принадлежността на дадена държава към съответните международни органи и пълното прилагане на всички приети от тези органи мерки за управление;
40.
Отбелязва, че ФАО е основният източник на научен опит и препоръки в разглеждането на световните проблеми, свързани с рибарството и аквакултурите, тъй като развитието и управлението на рибарството се съчетават по-добре с опазването на биологичното разнообразие и защитата на околната среда;
41.
Подкрепя напълно настоящата инициатива на ФАО за създаване на глобален списък на риболовните кораби, корабите за хладилен транспорт и корабите за доставки, който следва да бъде задължителен и да включва плавателни съдове над 10 бруто тона (GT) възможно най-скоро;
42.
Насърчава бързо разработване на система за оценяване на постиженията на държавата, под чийто флаг плава съдът, което понастоящем се извършва във ФАО, като начин за оказване на натиск върху държавите, които не изпълняват международните си правни задължения; настоятелно призовава да бъде намерен ефективен механизъм за санкциониране на държавите, които не гарантират, че корабите, плаващи под техен флаг, не подпомагат и не участват в ННН риболов и спазват всички съответни закони; призовава държавите-членки да прилагат пазарните инструменти справедливо и прозрачно, за да спрат незаконния риболов, без да упражняват дискриминация спрямо други държави; подкрепя решението на ФАО да организира международни консултации относно постиженията на държавите, под чийто флаг плават съдовете, по отношение на спазването на техните задължения съгласно международното право;
43.
Призовава за спешно приемане на мерки, с които да се сложи край на използването на „удобен флаг“, практика, която дава възможност на риболовните кораби да действат незаконно и безнаказано, причинявайки огромни щети на морската екосистема, рибните запаси, крайбрежните общности, продоволствената сигурност, по-специално в развиващите се държави, и на легитимната, спазваща закона част от риболовната индустрия;
44.
Подчертава необходимостта да се гарантира, че интересите на ЕС не са свързани с такива форми на риболовно пиратство, и поради това призовава държавите-членки да гарантират, че гражданите им не подкрепят и не участват в ННН риболов;
45.
Подкрепя усилията на Комисията да създаде публичен регистър на собствениците на кораби, за които е доказано, че са участвали в ННН риболов; счита, че регистърът следва да бъде в съответствие с водения от Агенцията на Общността за контрол на рибарството във Виго регистър;
46.
Счита, че следва да се извършат незабавно независими оценки на постиженията на държавите на флага и на РОУР от организация, участваща в системата на Обединените нации;
47.
Признава липсата на международно сътрудничество в управлението на отрицателните последици от човешките дейности, различни от риболова, които засягат морската среда, и призовава Комисията да работи за създаването на орган на глобално равнище, по възможност под егидата на ООН, който да запълни тази празнина;
48.
Подчертава, че трябва да се развие по-пълно концепцията за отговорностите на държавата на пазара, като начин за закриване на пазарите за продуктите на ННН риболова; счита, че ЕС трябва спешно да обсъди с други важни държави на пазара, включително, но не единствено САЩ, Япония и Китай, как да се осъществява сътрудничество и възможно най-бързо да се разработят международни правни инструменти, които да могат да спрат, да преследват и да наказват търговията с ННН риба, в съответствие с правилата на Световната търговска организация (СТО) и в рамките на системата на ООН;
49.
Подчертава, че поддържането и развиването на европейския сектор на рибарството отчасти зависи от строгия контрол на рибните продукти от ННН риболов, пуснати на европейския пазар и на световните пазари; подчертава значението на този сектор за регионалното планиране, безопасността на храните и гарантирането на работни места и ресурси във водите на Общността;
50.
Счита, че Европейският съюз вече разчита на инструменти за спиране на незаконния риболов, и изразява убеждението, че тъй като той е един от най-големите пазари за риба в света, ако използва тези инструменти по подходящ начин, те ще постигнат сигурни резултати на практика; следователно призовава да не се дават удостоверения за износ на Европейския съюз или те да се отнемат от онези държави или страни по споразумения, които не сътрудничат с РОУР за установяването на инструменти като документирането на улова или мерките на държавния пристанищен контрол;
51.
Подчертава, че едно от най-силните оръжия в борбата срещу ННН риболова е търговията; поради това още веднъж изразява неодобрението си от липсата на координация между Генерална дирекция „Морско дело и рибарство“ и Генерална дирекция „Търговия“: докато първата си поставя все повече цели за борба с ННН риболова, основната цел на втората изглежда е да отвори в по-голяма степен пазарите на Общността за внос на стоки, независимо от произхода и гаранциите за контрол, като предоставя преференциални тарифи и дерогации от правилата за произход, които постигат единствено това, че отварят европейските пазари за риболовни флоти и държави, за които е установено, че най-малкото толерират ННН риболова;
52.
В този контекст счита, че пазарът, и по-специално вносителите, следва във все по-голяма степен да се държат отговорни за действията си, тъй като пазарът е може би най-съществената причина за ННН риболова;
53.
Подчертава значението на правото на потребителите винаги да са сигурни, че закупеният продукт произхожда от законен риболов;
54.
Призовава Комисията и държавите-членки да подобрят информираността на потребителите относно различните схеми за етикетиране, например схемата на Съвета за стопанисване на морето, които създават прозрачност и гарантират на потребителите, че купуват устойчива, законно разтоварена риба;
55.
Изразява пълната си подкрепа за новите насоки, приети на заседание на Комитета на ФАО за риболов през февруари 2011 г. за хармонизиране на системата на етикетиране на рибните продукти с цел борба с незаконния риболов; счита, че характеристиките на етикетирането следва да включват ясни търговски и научни обозначения на съответната риба, вида риболов и най-вече района на произход;
56.
Насърчава Комисията да продължи разработването на глобална схема за документиране на улова;
57.
Призовава Комисията и държавите-членки да подкрепят разработването и използването на техники за гарантиране на пълна и ефективна проследимост на рибните продукти посредством веригата на доставките, включително сателитно проследяване на риболовните и помощните плавателни съдове и електронна маркировка за проследяване на рибата, както и създаване на глобална база данни за ДНК и други генетични бази данни за идентифициране на рибните продукти и техния географски произход, както е описано в доклада на Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) „Възпиране на незаконните дейности в рибарския сектор – генетика, геномика, химия и криминалистика за борба с ННН риболова и подобряване на проследимостта на рибните продукти“;
58.
Призовава Комисията и Съвета да увеличат ресурсите, предназначени за борба срещу корупцията и организираната престъпност на всички равнища;
59.
Приветства неотдавнашния доклад на Службата на ООН за наркотици и престъпления (UNODC) относно ролята на трансграничната организирана престъпност в риболовната индустрия и обяснението за това как организираните престъпни групи разширяват влиянието си в риболовната индустрия, в т.ч. както в дейности нагоре по веригата (осигуряване на плавателни съдове и екипаж, презареждане и др.), така и надолу по веригата (пласиране, превозване);
60.
Разтревожен е от такива престъпни дейности като експлоатацията и трафика на хора, прането на пари, корупцията, пласирането на крадени стоки, укриването на данъци и митническите измами, извършвани от тези, които се занимават с ННН риболов, който следва да се разглежда като форма на трансгранична организирана престъпност; подчертава необходимостта от по-всеобхватен и интегриран подход към борбата срещу ННН риболова, включващ контрол върху търговията и вноса;
61.
Подкрепя изцяло препоръките в доклада на UNODC, включително за разширяване на международното сътрудничество за разследване на престъпни дейности по море, подобряване прозрачността на собствеността върху риболовните кораби и техните дейности и възпрепятстване както на продажбите, така и на използването на риболовни кораби от дружества с неясни собственици;
62.
Отбелязва, че Конвенцията на ООН срещу трансграничната организирана престъпност е един от най-широко ратифицирани договори, който задължава договарящите се страни да си сътрудничат за разследвания, възбуждане на наказателно преследване и съдебни производства по дела, свързани с трансграничната организирана престъпност, като по този начин осъществяват важни взаимодействия за борба с ННН риболова;
63.
Счита, че Интерпол следва да направи ННН риболова една от своите приоритетни области и че на организацията следва да се предоставят ресурси и правомощия за разследване, за да наблюдава и води борба с трансграничните престъпни аспекти на ННН риболова;
64.
Призовава Комисията да разгледа Закона Lacey в САЩ и да прецени дали някои от елементите му биха могли да бъдат полезни в европейски контекст, по-специално по отношение на отговорността, която той налага на продавачите на дребно за законността на рибата;
65.
Призовава Комисията, където е приложимо, да включи горепосочените принципи в клаузите на своите двустранни споразумения в областта на рибарството;
66.
Настоява ЕС да предложи въпросът за международното управление на океаните да стане приоритет на следващата световна среща на високо равнище по въпросите на устойчивото развитие, която ще се проведе в Бразилия през 2012 г., на 30-та годишнина от Конвенцията на ООН по морско право;
67.
Посочва, че борбата с незаконния риболов на световно равнище е изключително важна за глобалното устойчиво развитие и поради това трябва да стане съществена и изрична част от споразуменията за партньорство в областта на рибарството, от ангажиментите на търговската политика, от целите на политиката за сътрудничество за развитие и от приоритетите на външната политика на Европейския съюз;
68.
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, на Комисията, на националните парламенти на държавите-членки, на секретариатите на РОУР, в които ЕС е договаряща се страна, и на Комитета по рибарство на ФАО.
