A6-0023/2009
27.1.2009
ДОКЛАД
относно прилагането на Директива 2002/14/EО за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност
(2008/2246(INI))
Комисия по заетост и социални въпроси
Докладчик:
Jean Louis Cottigny
PE 415.166v02-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ.............................................................................................10
СТАНОВИЩЕ на комисията по икономически и парични въпроси ....14
СТАНОВИЩЕ на комисията по правни въпроси .............................................17
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ...................................20
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно прилагането на Директива 2002/14/EО за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност( 2008/2246(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид членове 136 до 145 от Договора за ЕО,
– като взе предвид декларацията на държавните или правителствените ръководители от 9 декември 1989 г. относно Хартата на Общността за основните социални права на работниците и по-специално членове 17 и 18 от нея,
– като взе предвид Европейската социална харта на Съвета на Европа, преразгледана през 1996 г., и по-специално член 21 от нея,
– като взе предвид Хартата на основните права на Европейския Съюз, приета на 7 декември 2000 г в Ница и подписана официално от държавните или правителствени ръководители на 27-те държави-членки в Европейския парламент през декември 2007 г., и по-специално член 27 от нея,
– като взе предвид Конвенция 135 на Международната организация на труда (МОТ) за защита на представителите на работниците и служителите в предприятията и предоставените им възможности, приета на 23 юни 1971 г. и по-специално член 5 от нея,
– като взе предвид Директива 94/45/ЕО на Съвета от 22 септември 1994 година за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение
OВ L 254, 30.9.1994 г., стр. 64. ,
– като взе предвид Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения
OВ L 225, 12.08.1998 г., стр. 16. ,
– като взе предвид Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности
OВ L 82, 22.03.2001 г., стр. 16. ,
– като взе предвид Регламент (EО) №: 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 година относно Устава на Европейското дружество
OВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 1. ,
– като взе предвид Директива 2001/86/EО на Съвета от 8 октомври 2001 година за допълнение на Устава на европейското дружество по отношение на участието на заетите лица
OВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 22. ,
– като взе предвид Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност
OВ L 80, 23.03.2002 г., стр. 29. и съвместната декларация на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията относно представителството на работниците
OВ L 80, 23.03.2002 г., стр. 34. ,
– като взе предвид Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 година за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите
OВ L 207, 18.08.2003 г., стр. 25. ,
– като взе предвид своята резолюция от 10 май 2007 г. за засилване на европейското законодателство в областта на информирането и консултирането на работниците
OВ C 76 E, 27.3.2008 г., стр. 138. ,
– като взе предвид предложението на Комисията за преработка на Директива 94/45/EО за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение( COM(2008)0419 ) и на анекса към него ( SEC(2008)2166 ),
– като взе предвид съобщението на Комисията относно прегледа на прилагането на Директива 2002/14/ЕО в ЕС ( COM(2008)0146 ) и придружаващия го работен документ ( SEC(2008)0334 ),
– като взе предвид член 45 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисията по заетост и социални въпроси и становищата на комисията по икономически и парични въпроси и комисията по правни въпроси ( A6-0023/2009 ),
А. като има предвид, че транспонирането на Директива 2002/14/EО от страна на отделни държави-членки е забавено и че някои държави-членки са се ограничили да възпроизведат определени аспекти на нейните минимални приложими разпоредби,
Б. като има предвид, че сегашната финансова криза ще даде отражение върху икономиката на ЕС, което ще се изрази в преструктуриране, сливане и делокализиране на предприятията на равнище ЕС,
В. като има предвид, че целта на Директива 2002/14/ЕО е да създаде обща правна рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите относно бъдещето на предприятията, в които те са наети, както и за ефективно консултиране на работниците и служителите, за да се реагира предварително на бъдещото икономическо развитие на съответното предприятие,
Г. като има предвид, че информирането и консултирането на работниците и служителите представляват ключови елементи в социалното пазарно стопанство и не следва да бъдат разглеждани като пречка за икономическото развитие на предприятията,
Д. като има предвид, че в Европейския съюз има 23 000 000 предприятия с персонал под 250 работници и служители (които представляват 99 % от предприятията и осигуряват работа на над 100 000 000 души) и че институциите на ЕС следва да гарантират и да подобрят правото на работниците и служителите на информиране и консултиране с тях,
Прогресивно засилване на информирането и консултации с работниците и служителите в рамките на ЕС
1. отчита, че транспонирането на Директива 2002/14/EО в отделни държави-членки закъснява значително и, следователно, оценката на транспонирането изисква допълнително време; подчертава обаче, че в някои държави-членки, където не е съществувала обща система за информиране и консултации с работниците, въздействието от тази директива е очевидно;
2. настойчиво призовава държавите-членки, които все още не са транспонирали правилно Директива 2002/14/EО, да направят това във възможно най-кратки срокове;
3. счита, че инициативите на Комисията в тази насока, осъществявани в тясно сътрудничество със съответните националните органи на държавите-членки и със социалните партньори, следва да позволят допълнително изясняване и разрешаване на проблемите, възникващи във връзка с тълкуването на Директива 2002/14/EО и съответствието на разпоредите за прилагане;
4. установява, че в своите национални мерки за транспониране на Директива 2002/14/EО отделни държави-членки не са взели предвид определени категории млади работници, жените, работещи на непълен работен ден, или работници на краткосрочен договор; при тези обстоятелства насърчава държавите-членки да приспособят своите разпоредби относно изчисляването на броя на наетите работници и служители в предприятията към духа и буквата на директивата, т.е. това изчисляване винаги да се извършва въз основа на реалния брой на работниците, без никакви други условия;
5. счита за желателно държавите-членки, като зачитат своите национални практики, да предвидят по-точно условията и ограниченията, свързани с член 6 от Директива 2002/14/ЕО относно поверителната информация, и вземат под внимание:
а) продължителността на това задължение след изтичане на мандата на въпросните представители на работниците;
б) критериите и случаите за законния интерес на предприятието да пази в тайна такава поверителна информация или риска от накърняване на интереса на предприятието, в случай че тази информация бъде разпространена;
6. приканва държавите-членки при осъществяване на техните мерки за транспониране да следят:
а) за даване на точно определение на термина "информация", което не предоставя възможност на работодателя за каквото и да е свободно тълкуване и е в съответствие с Директива 2002/14/EО, т.е. дава право на представителите на работниците да проучат предоставените данни, а не да се ограничат да изчакват приключването на процедурата по информиране, в случай че решенията на предприятията имат преки последици по отношение на работниците;
б) за включване на позовавания на член 4, параграф 2, букви а), б) и в) от Директива 2002/14/ЕО, във връзка със съдържанието на информацията;
в) за изискване информацията да се предоставя своевременно преди консултирането;
г) за гарантиране на цялостното спазване на задълженията, произтичащи от член 4 от Директива 2002/14/ЕО, отнасящи се до правото на информиране и консултиране, и с цел да се постигне споразумение по смисъла на буква д), параграф 4 от член 4;
д) за включване също така на професионалните съюзи, представени в предприятието, с оглед заздравяване на социалния диалог;
7. насърчава държавите-членки, които не разполагат с ефикасни, пропорционални и възпиращи санкции, предвидени в член 6, параграф 3, за случаи на неспазване на нормите, уреждащи упражняването на правото на работниците и служителите да бъдат информирани и консултирани, да въведат такива санкции;
8. приканва всички държави-членки, които не разполагат със система за защита на представителите на работниците и служителите, да създадат такава;
9. предлага държавите-членки, в които защитата на представителите на работниците традиционно се гарантира от споразумение, договорено между профсъюзните организации и организациите на работодателите, да предвидят допълнителна защита в случай на провал на преговорите;
Осъществяване и подобряване на мерките за транспониране на Директива 2002/14/EО
10. счита за необходимо да определи и да предостави на разположение на държавите-членки класификация с възможни санкции, които те биха могли да предприемат по отношение на работодатели, нарушаващи правото на работниците и служителите на информиране и консултиране, посочено в разпоредбите на Директива 2002/14/EО;
11. подчертава, че субсидиарността не може да бъде изтъквана като аргумент в полза на неизпълнение на задължението на държавите-членки да определят достатъчно високи санкции, които да разубедят работодателите да нарушават Директива 2002/14/EО;
12. припомня правния принцип, установен с решението на Съда на Европейските общности на 8 юни 1994 г.
Решение от 8 юни 1994г., Комисията/Обединеното кралство (C-382/92, Сборник 1994 г.,стр. I-2435); решение от 8 юни 1994 г., Комисията/Обединеното кралство (C-383/92, Сборник 1994г.,стр. I-2479). , според който държавите-членки, в чиито процедурни и институционални системи има пропуски в това отношение, се задължават да установят подходящи административни и правни средства за защита, както и адекватни, ефективни, пропорционални и разубеждаващи санкции за работодатели, които не спазват задълженията си за информиране и консултиране с работниците;
13. призовава държавите-членки, в очакване на преразглеждане на Директива 2002/14/EО, да черпят опит от съдебната практика на Съда на Европейските общности при определянето на административни или съдебни процедури за защита и на санкции за работодатели, които не спазват задълженията си за информиране и консултиране с работниците;
14. счита за необходимо при прилагането на приетите от държавите-членки мерки по транспониране да бъде запазена автоматичността на правото на информиране и консултиране с представителите на работниците в съответствие с правилното тълкуване на Директива 2002/14/ЕО;
15. счита за необходимо да се определят начините на изпълнение на мандата на представителя на работниците, така че той да бъде изпълняван в рамките на работния ден и да бъде възнаграждаван съответно,
16. счита за необходимо да се гарантират на представителите на работниците и служителите в публичната администрация и в държавния и финансовия сектор същите права на информиране и консултиране, които се предоставят на останалите работници;
17. счита за необходимо да се преразгледа възможността за прибягване до пряко консултиране, в случаите, в които съществува структура на изборно или профсъюзно представителство, като по този начин се избягва намесата на работодателя чрез пряко консултиране по въпроси, попадащи в обхвата на колективните преговори, водени от профсъюзите, като въпросите, отнасящи се до работното възнаграждение;
18. призовава да се разгледа въпросът относно необходимостта от промяна на прага по отношение на броя на наетите работници и служители от предприятието или организацията, над който се прилага Директива 2002/14/ЕО, така че от приложното ѝ поле да не се изключват микропредприятията,
19. посочва на държавите-членки, че ако възникнат съмнения по отношение на точното определение на термина "предприятие" в Директива 2002/14/EО, в тази област съществува обширна съдебна практика на Съда на Европейските общности и приканва държавите-членки да се позовават на нея при мерките по транспонирането, като по този начин ще се избегне необходимостта от започването на производство по неизпълнение;
20. приканва настоятелно Комисията в най-кратки срокове да предприеме мерки за гарантиране на правилното транспониране на Директива 2002/14/EО от страна на държавите-членки, като същевременно се прегледат всички отделни пунктове, в които са отбелязани пропуски или които пораждат проблеми, като например националните разпоредби и практики, приложими към изчисляването на броя на наетите работници и служители в предприятията, използването на специфичните разпоредби, предвидени в член 3, параграфи 2 и 3, както и гаранциите, които следва да се прилагат във връзка с клаузата за поверителност, предвидена в член 6; призовава Комисията да започне процедури за нарушение срещу държавите-членки, които не са транспонирали директивата или са я транспонирали неправилно;
21. приканва Комисията да представи доклад за оценка относно резултатите от прилагането на Директива 2002/14/ЕО по отношение на засилването на социалния диалог, на способността за прогнозиране и превенция и на капацитета за заетост на пазара на труда, както и по отношение на способността за избягване на административни, правни и финансови трудности в малките и средни предприятия, като при необходимост се добавят към доклада подходящи предложения;
22. приветства предложението на Комисията за устава на европейското дружество, което отчита специфичните потребности на малките предприятия;
23. призовава Комисията, която наблюдава сливанията и поглъщанията, да се погрижи разпоредбите на националното и общностното право в областта на информирането и консултирането с работниците да се спазват при вземането на решения за сливане и поглъщане;
24. счита, че информация, която с разкриването си може да причини сериозни икономически щети на предприятието, следва да се разглежда при условия на абсолютна поверителност до вземане на окончателно решение относно основни икономически въпроси, отнасящи се до предприятието (напр. под формата на деклариране на намерение);
25. призовава Комисията да препоръчва редовно подобряването на правото на информиране и консултиране с работници и служители и да го поставя на дневния ред на европейския социален диалог – както на междуотраслово, така и на отраслово равнище;
26. призовава Комисията да насърчава социалните партньори за предприемане на стъпки за положително въздействие по проактивен начин върху прилагането на национално равнище, например чрез разпространение на най-добри практики;
27. призовава Комисията във възможно най-кратък срок да поеме инициативи за засилване на ефективната култура на сътрудничество между социалните партньори в Европейския съюз в областта на информирането и консултирането с работниците, при отчитане на естеството на темите, както и характеристиките и размера на предприятията;
28. отбелязва със задоволство, че в споразумението, сключено между Сдружението на корабособствениците от Европейската общност (ESCA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) във връзка с Морската трудова конвенция от 2006 г., се споменава консултирането по различни въпроси, като например когато съществува опасност за здравето и безопасността на работниците и при случаите на преждевременно прекратяване на трудовите договори;
29. приветства инициативата на Комисията да се позове в своето съобщение, отнасящо се до "повторното оценяване на регулаторната социална рамка за повече и по-добри работни места в областта на мореплаването в ЕС" ( COM(2007)0591 ), на Директива 2002/14/EО и я приканва при това повторно оценяване да преразгледа във всички негови подробности въпроса относно възможността за дерогация по отношение на прилагането на член 3, параграф 3 от Директива 2002/14/EО;
30. призовава Комисията да разгледа въпроса относно изискванията за координиране на Директиви 94/45/ЕО, 98/59/ЕО, 2001/23/ЕО, 2001/86/ЕО, 2002/14/ЕО, 2003/72/ЕО и Регламент (ЕО) № 2157/2001, така че да се проучи възможността за евентуални изменения с цел премахване на противоречията и застъпването между тези законодателни актове; счита, че евентуалните изменения следва да се направят едновременно.
o
o o
31. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите, както и на правителствата и парламентите на държавите-членки.
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ
Въведение
Директива 2002/14/EО е първата директива на Европейския Съюз, с която се въвежда задължение за информиране и консултиране на работниците и служителите в рамките на предприятията; задължение, което представлява основен принцип в модела за представителство на работниците и служителите в Европа. Тя бе приета като реакция на явно преднамереното непризнаване на националното право по отношение на информирането и консултирането на работниците в отделни предприятия. Това непризнаване на разпоредбите на националното право бе улеснено от юридическата празнота в тази област, съществуваща на общностно равнище.
В отделни държави-членки тази директива е единствената правна рамка, гарантираща правото на информиране и консултиране на работниците и служителите и, както изтъква Комисията в своето съобщение, нейното отражение в тези страни ще бъде още по-значимо.
Докладчикът признава факта, че създаването на постоянна структура за представителство на работниците и служителите в някои държави-членки с волунтаристични традиции свидетелства за наличие на значителна промяна във взаимоотношенията работодател-наемни работници. Въпреки това, правото на информация и на консултации на работниците и служителите е вписано в много нормативни документи на Общността и, следователно, тези държави-членки следва да транспонират правилно директивата в съответствие с нейните разпоредби.
Според докладчика, в контекста на настоящата тревожна финансова криза, предизвикана отчасти от поведението на ръководителите на отделни финансови дружества, следва да се засили демократичното участие на работниците и служителите във вземането на решения, които се отнасят до тяхното предприятие, с оглед на опасността от преструктуриране, сливане, делокализиране и други подобни действия.
Подобряване на мерките за транспониране на Директива 2002/14/EО
Докладчикът се присъединява към мнението на Комисията, че в някои държави-членки транспонирането на Директива 2002/14/EС е слабо, преднамерено неясно или изобщо отсъства. Вследствие на това, отделни основни елементи на защитата на правото на информиране и консултиране на работниците и служителите бяха пренебрегнати и нетранспонирани, независимо че отговарят напълно на разпоредбите на директивата. Тук става дума по-специално за:
- приложното поле на директивата : неотчитане на "нетипичните" работници и служители при изчисляване на броя на наетите работници и служители или отчитане на продължителността на трудовия стаж на работника като условие за включване в този брой,
- същността на задълженията, наложени от директивата : неясно определение на понятието за информация, което понякога е прерогатив само на работодателя, невинаги включва референтни справки за заетостта, а понякога не представлява предварително условие за консултиране - независимо че съответната информация следва да бъде целесъобразна и да даде възможност на работниците и служителите да дадат адекватен отговор на предложенията за решения, представени от работодателя,
- санкции по отношение на работодателите, които не спазват тези задължения: те рядко са възпиращи, а понякога дори липсват..
Докладчикът се опасява, че подобно минимално транспониране може да намали ефективността на документа и изказва съжаление за възприетата стратегия от отделни държави-членки, изразяваща се в заобикаляне на ангажиментите, поети към Общността.
От друга страна, отделни основни елементи на представителството на наемните работници, които, наистина, не са включени в тази директива, но представляват нейното необходимо допълнение и фигурират в международните конвенции за труда, заслужават да бъдат въведени в държавите-членки. Тук става дума по-специално за защитата на представителите на наемните работници. Според докладчика, тъй като няма установена такава защита, Директивата 2002/14/EО може да се окаже една "празна черупка", която няма да даде възможност на представителите на наемните работници да бъдат подходящо информирани и консултирани и ще ги изправи пред сериозен риск по отношение на тяхната работа, в случай че оспорят информацията и консултациите, установени от техния работодател. Държавите-членки, чиято институционална и процедурна система е недостатъчна, следва да поемат ангажимент за създаване на подходящите правни мерки. Този принцип произтича от съдебната практика на Съда на Европейските общности (СCJCE) а, според докладчика, всяка институционална и процедурна система, която не предвижда мерки за защита на представителите на наемните работници, е незадоволителна по отношение на транспонирането на директивата.
Подобряване на правото на Общността, отнасящо се до информиране и консултиране на работниците и служителите
Като се има предвид отрицателното ирландско гласуване на референдума за ратификация на Договора от Лисабон, където работниците са били мнозинство, докладчикът смята, че е необходимо да се оповести на европейските работници като например на екипажите на морските кораби за далечно плаване, наличието на инициативи на Общността, които подкрепят правото на информиране и консултиране на работниците при вземането на решения, отнасящи се до бъдещето на техните предприятия. За тази цел, Европейският съюз следва да редовно да полага задълбочени усилия за защитата на това право, което все още е далече от положението на общ стандарт.
При тези условия, въпреки че не бе възможно да се направи цялостна оценка на въздействието на транспонирането на тази директива, очевидно е, че нейното отражение върху живота на работниците и служителите следва да бъде задълбочено и развито чрез редовно актуализиране от страна на компетентните органи на Общността, което би било свидетелство, че те следват световното икономическо развитие. В този контекст докладчикът изразява съжаление, че Комисията няма намерение да предложи изменения и допълнения към тази директива.
Според него, това би могло да бъде направено в много области:
- На първо място, по отношение на засилване на санкциите по отношение на работодатели, които не зачитат задълженията за информиране и консултиране на работниците и служителите ( понастоящем тези санкции не са действително възпиращи).
- Укрепването на автоматичното действие на това право ще попречи на работодателя да взема едностранно решение за съдържанието на информацията, предоставяна от него на работниците.
- В Европейския съюз има 23 милиона предприятия с персонал под 250 работници, които представляват 99% от всички предприятия и осигуряват работа на над 100 милиона души. При тези условия, според докладчика снижаването на прага по отношение на броя на наетите работници и служители, над който директивата се счита за приложима, дори ако той вече е под тези 250 работници и служители, е една необходимост, за да може нито едно от малките и средните предприятия в Европа, дори най-малките от тях, в това число и тези, които наемат екипажи на морски кораби за далечно плаване, да не бъдат ощетени по отношение на останалите. Всички тези предприятия трябва да се ползват по възможност от мощния мениджърски инструмент, изграден с информиране и консултиране на работниците.
От друга страна, поради същите причини, останалите специални директиви, отнасящи се до информиране и консултиране на работниците и служителите като например Директива 94/45EО за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение, следва да бъдат преразгледани и засилени.
В този смисъл, докладчикът изказва дълбоко съжаление за отричането на ролята на съ-законодател на Европейския парламент от Комисията при неговото позоваване на член 80 а от правилника за ново преразглеждане на този текст, считан за особено важен за бъдещето на социалните отношения в Европа. Тази директива следва да бъде сериозно засилена чрез едно истинско преразглеждане през следващия мандат, ако не желаем да задълбочим чувството на недоверие на европейските работници към Европейския съюз.
Прогресивно хармонизиране на информирането и консултирането на работниците и служителите в рамките на ЕС
Настоящата световна финансова криза ще засегне без разлика икономическата мрежа на всички държави-членки; в тази връзка, докладчикът смята, че на правото на информация и консултации следва да се погледне от друга страна. Това право не е, както обикновено се представя, процедура, която пречи на предприятията да реагират. Тази процедура трябва да бъде създадена от заинтересованите страни (работодатели, наемни работници и обществени органи) по начин, който да им даде възможност по-добре да реагират предварително на икономическите и социални последици от промените в условията за дейност на предприятията.
Ето защо, тази основна процедура на европейския социален модел трябва да бъде позната и призната от работодателите и от наемните работници в Европа. Всяко едно предприятие на европейска територия, изправено пред подобна промяна на икономическата си среда, трябва да разполага със същите инструменти за изпреварващо действие и подготовка, като конкурентите си от Европейския съюз. Подобен подход ще способства също така за насърчаване на здравословна конкуренция между тях, отговаряща на правилата на вътрешния пазар.
Подобряване на координацията на инициативите на Общността, отнасящи се до информирането и консултирането на работниците и служителите
В своя отговор на молбата за консултация от страна на Комисията, изложен в приложение 2 на работния документ на Комисията, Европейската конфедерация на профсъюзите смята, че поради множеството директиви относно информирането и консултирането на работниците и служителите, съществува опасност от "двойни процедури", при които отделните заинтересовани страни ще разглеждат един и същ проблем. Докладчикът е съгласен с тази постановка.
4.12.2008
СТАНОВИЩЕ на комисията по икономически и парични въпроси
на вниманието на комисията по заетост и социални въпроси
относно прилагането на Директива 2002/14/EО за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност
( 2008/2246(INI) )
Докладчик по становище:
Harald Ettl
ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Комисията по икономически и парични въпроси приканва водещата комисия по заетост и социални въпроси да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
1. подчертава, че работниците и служителите могат да влияят върху решенията и с това да дават своя положителен принос за постигането на целите за рентабилност на предприятието само при навременно информиране и консултиране и поради тази причина те трябва да бъдат информирани и с тях трябва да бъдат провеждани обширни консултации своевременно преди вземане на съответните решения, например при преструктурирания, сливания, закупувания и продажби на предприятия, както и поглъщане от финансови инвеститори, като напр. хедж фондове, фондове за дялово участие и държавни инвестиционни фондове; поради тази причина счита, че при преразглеждането на Директива 2002/14/EO на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 година за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност следва да се изработи ясна дефиниция на правото на работниците и служителите на информиране и консултиране;
2. посочва, че правото на информиране и консултиране е основно право на работниците и служителите, и счита, че с оглед на разнообразието от форми на предприятия и създаването на нови инструменти за финансиране, това право трябва да се приспособи, за да отчита обстоятелствата, и да се гарантира съществуването му и при поглъщания от хедж фондове, фондове за дялово участие и държавни инвестиционни фондове; поради това призовава Комисията да представи съответно предложение за изменение на Директива 2002/14/EO;
3. счита, че информация, която с разкриването си може да причини сериозни икономически щети на предприятието, следва да се разглежда при условия на абсолютна поверителност до вземане на окончателно решение относно основни икономически въпроси, отнасящи се до предприятието (напр. под формата на писмо за намерение);
4. отбелязва, че в отделни законодателни актове на Общността съществуват ограничения на обхвата на приложение на правото на участие на работниците и служителите, като например при изчисляването на праговете; посочва, че някои държави-членки избират комплексно понятие за "работници и служители" при изчисляването на праговете; счита, че при изчислението винаги трябва да се използва броят на регистрираните работници и служители, независимо от възрастта на работниците и служителите или вида на трудовия договор; призовава Комисията да преразгледа съществуващи ограничения от този вид;
5. призовава Комисията, която наблюдава сливанията и поглъщанията, да се погрижи разпоредбите на националното и общностното право в областта на информирането и консултирането на работниците да се спазват при вземането на решения за сливане и поглъщане;
6. призовава Комисията да гарантира еднаквото третиране на екипажите на морските кораби за далечно плаване с другите работници и служители и да включи в своето предложение за изменение на Директива 2002/14/ЕО екипажите на морските кораби за далечно плаване в обхвата на приложение на директивата.
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
2.12.2008 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
26
0
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Mariela Velichkova Baeva, Paolo Bartolozzi, Zsolt László Becsey, Sebastian Valentin Bodu, Sharon Bowles, Udo Bullmann, David Casa, Manuel António dos Santos, Christian Ehler, Jonathan Evans, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Donata Gottardi, Louis Grech, Othmar Karas, Wolf Klinz, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Sirpa Pietikäinen, John Purvis, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Sahra Wagenknecht
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Harald Ettl
20.1.2009
СТАНОВИЩЕ на комисията по правни въпроси
на вниманието на комисията по заетост и социални въпроси
относно прилагането на Директива 2002/14/ЕО за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност
( 2008/2246(INI) )
Докладчик по становище:
Gabriele Stauner
ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Комисията по правни въпроси приканва водещата комисия по заетост и социални въпроси да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
А. като има предвид, че информирането и консултирането на работниците и служителите представляват ключови характеристики на социалното пазарно стопанство и не следва да бъдат разглеждани като пречка за икономическото развитие на дружествата;
Б. като има предвид, че срокът за транспониране на Директива 2002/14/ЕО съгласно член 11 вече е изтекъл и преходните периоди съгласно член 10, позволяващи на някои държави-членки ограничаване на прилагането на разпоредбите до определени предприятия, също така вече са изтекли,
1. призовава Комисията незабавно да предприеме необходимите мерки за гарантиране на пълното и коректно транспониране на директивата от държавите-членки, както и да използва всички възможности, с които разполага, по отношение на държавите-членки, възползвали се от преходните периоди, за да се осигури пълно транспониране на директивата във въпросните държави-членки;
2. посочва по-специално, че създаването от страна на държавите-членки на предвидените в член 6, параграф 3 от директивата процедури за преглед е от решаващо значение, от една страна, за да се гарантира ефективната защита на законните интереси на работодателите, и от друга страна, за да се избегне ограничаване на правата на информиране и консултиране чрез необосновано позоваване на клаузата за поверителност; поради това призовава Комисията да предприеме необходимите мерки, за да гарантира коректното прилагане на директивата от страна на държавите-членки и в това отношение;
3. счита, че с оглед на централното им значение за социалното пазарно стопанство правата на информиране и консултиране на работниците и служителите по принцип не следва да бъдат ограничавани до големите дружества;
4. поради това призовава Комисията да намали праговете по член 3 от директивата, за да се предвиди ефективно информиране и консултиране и в малките и средни предприятия и от разпоредбата да се изключат само микропредприятията.
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
20.1.2009 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
19
0
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Carlo Casini, Bert Doorn, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Neena Gill, Klaus-Heiner Lehne, Katalin Lévai, Antonio López-Istúriz White, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Eva-Riitta Siitonen, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Rainer Wieland, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Eva Lichtenberger, Jacques Toubon
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
21.1.2009г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
44
2
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Jan Andersson, Edit Bauer, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Jan Cremers, Harald Ettl, Richard Falbr, Carlo Fatuzzo, Ilda Figueiredo, Joel Hasse Ferreira, Roger Helmer, Stephen Hughes, Ona Juknevičienė, Jean Lambert, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Maria Matsouka, Elisabeth Morin, Juan Andrés Naranjo Escobar, Csaba Őry, Siiri Oviir, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Pier Antonio Panzeri, Rovana Plumb, Bilyana Ilieva Raeva, Elisabeth Schroedter, José Albino Silva Peneda, Kathy Sinnott, Jean Spautz, Ewa Tomaszewska, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Françoise Castex, Richard Howitt, Magda Kósáné Kovács, Csaba Sógor, Anja Weisgerber
Заместник(ци) (чл. 178, пар. 2), присъствал(и) на окончателното гласуване
Adrian Manole
