A6-0343/2008
12.9.2008
***
ПРЕПОРЪКА
относно проекта за решение на Съвета за сключването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга,относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз
(9116/2008 – C6‑0209/2008 – 2008/0080(AVC))
Комисия по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи
Докладчик:
Marian-Jean Marinescu
PE 407.928v01-00
Легенда на използваните знаци
* Процедура на консултация
мнозинство от подадените гласове
**I Процедура на сътрудничество (първо четене)
мнозинство от подадените гласове
**II Процедура на сътрудничество (второ четене)
мнозинство от подадените гласове за одобряване на общата позиция
мнозинство от всички членове на Парламента за отхвърляне или изменение на общата позиция
*** Одобрение
мнозинство от всички членове на Парламента, освен в случаите по членове 105, 107, 161 и 300 от Договора за ЕО и член 7 от Договора за ЕС
***I Процедура на съвместно вземане на решение (първо четене)
мнозинство от подадените гласове
***II Процедура на съвместно вземане на решение (второ четене)
мнозинство от подадените гласове за одобряване на общата позиция
мнозинство от всички членове на Парламента за отхвърляне или изменение на общата позиция
***III Процедура на съвместно вземане на решение (трето четене)
мнозинство от подадените гласове за одобряване на съвместния проект
(Посочената процедура се базира на правното основание, предложено от Комисията.)
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРОЕКТ НА ЗАКОНОДАТЕЛНА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ Error! Bookmark not defined.
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ................................................ Error! Bookmark not defined.
ПРОЦЕДУРА............................................................................. Error! Bookmark not defined.
ПРОЕКТ НА ЗАКОНОДАТЕЛНА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно проекта за решение на Съвета за сключването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга,относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз
(9116/2008 – C6‑0209/2008 – 2008/0080(AVC) )
(Процедура на одобрение)
Европейският парламент ,
– като взе предвид проекта за решение на Съвета (9116/2008),
– като взе предвид протокола към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз (8689/08),
– като взе предвид протокола към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз
OВ L 89, 28.3.2006, стр. 30 ,
– като взе предвид Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора
OВ L 114, 30.4.2002, стр. 6 ,
– като взе предвид искането за одобрение, внесено от Съвета съгласно член 300, параграф 3, алинея втора, във връзка с член 300, параграф 2, алинея първа, второ изречение и член 310 от Договора за ЕО ( C6‑0209/2008 ),
– като взе предвид член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
– като взе предвид член 75 и член 83, параграф 7 от своя правилник,
– като взе предвид препоръката на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи ( A6‑0343/2008 ),
1. дава своето одобрение за сключване на протокола;
2. възлага на своя председател да предаде позицията на Европейския парламент на Съвета и на Комисията, както и на правителствата и на парламентите на държавите-членки и на Конфедерация Швейцария.
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ
I. Въведение
На 21 юни 1999 г. Европейската общност и нейните държави-членки (Белгия, Дания, Германия, Гърция, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия, Финландия, Швеция, Великобритания), от една страна, и Швейцария
Швейцария е една от държавите-основателки на Европейската асоциация за свободна търговия [EFTA], но не е член на Европейското икономическо пространство (ЕИП). След нейния отрицателен вот за присъединяване към ЕИП, бяха сключени серия от споразумения с Европейската общност и нейните държави-членки; , от друга, подписаха споразумение относно свободното движение на хора, което влезе в сила на 1 юни 2002 г.
Считано от 1 юни 2007 г. работниците от ЕС 15 и двете нови малки държави-членки на Съюза – Малта и Кипър, както и трите държави от ЕАСТ – Исландия, Норвегия и Лихтенщайн, имат неограничен достъп до пазара на труда в Швейцария. Ако броят на имигрантите надхвърли средния брой за последните три години с 10%, Швейцария има право да въведе отново квоти за тези 17 държави-членки на ЕС;
След присъединяването на десетте нови държави-членки („ЕС 10”) на 1 май 2004 г., споразумението беше изменено с протокол, като включи и държавите-членки от „ЕС 10” (Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия). Този първи протокол към споразумението бе подписан от името на Европейската общност и нейните държави-членки на 26 октомври 2004 г. и, след положителния референдум по въпроса в Швейцария на 25 септември 2005 г., влезе в сила на 1 април 2006 г.
ОВ L 89 от 28 март 2006 г., стр. 30. Протоколът следва модела на споразумението с „ЕС 15” и съответно съдържа квоти, договорености относно достъпа до пазара на труда, ограничения и защитни клаузи.
След присъединяването на България и Румъния към Европейския съюз на 1 януари 2007 г., споразумението отново трябва да се измени, за да позволи участието на новите страни по споразумението в него.
На 5 май 2006 г., след като Съветът упълномощи Комисията, започнаха преговори с Конфедерация Швейцария по втори протокол към споразумението относно свободното движение на хора, с оглед участието на Република България и Румъния като страни по споразумението. Преговорите приключиха на 29 февруари 2008 г. с одобрението на окончателен проект. Този втори протокол към споразумението беше подписан от името на Европейската общност и нейните държави-членки на 27 май 2008 г.
II. Протоколът към Споразумението между ЕО-Швейцария относно свободното движение на хора, след присъединяването на двете нови държави-членки Румъния и България (ЕС 2) на 1 януари 2007 г. (наричан по-долу настоящият протокол)
Настоящият протокол е „логично продължение” на споразумението с първите 25-те държави-членки на ЕС. Като използва същата правна основа като предшестващия го протокол (протоколът с ЕС 10), настоящият протокол дава право на Швейцария да запази количествените ограничения за работниците и самонаетите лица от Румъния и България, като достъпът на гражданите на двете страни до швейцарския пазар на труда се улеснява постепенно и всяка година бъде допускана все по-голяма група от работници, но в зависимост от наличието на работна ръка и данните за заетостта в Швейцария.
Швейцария въвежда квоти за преходните периоди (общо седем години, както за ЕС 10), съответно:
- Първи двугодишен преходен период, който започва от датата на влизане в сила на настоящия протокол,
- Втори тригодишен преходен период, в случай че в доклада на Швейцария относно първия преходен период се оповестява намерението на Швейцария да продължи да прилага количествените ограничения
При липсата на такова оповестяване, преходният период следва да изтече в края на двугодишния период; ,
- Допълнителен двугодишен период, само в случай на „сериозни сътресения на пазара на труда или заплаха от такива”, през който Швейцария може да запази количествените ограничения.
Протоколът съдържа и специална предпазна клауза, която позволява на Швейцария в продължение на десет години след влизането в сила на протокола, да изисква въвеждането на квоти, ограничаващи броя на имигрантите, в случай че през дадена година броят на новите разрешителни за пребиваване надхвърля средния брой разрешителни за трите предхождащи години с повече от 10%. През следващата година Швейцария може да ограничи броя на новите разрешителни за пребиваване до средния брой за предходните три години плюс 5%
Разпоредби, съдържащи се в член 10, параграф 4 от първоначалното споразумение; .
Като се вземе предвид, че референдумът за отварянето на швейцарския пазар на труда за двете нови държави-членки трябва да се проведе през м. май 2009 г. и че настоящият протокол ще влезе в сила след провеждането на този референдум, предвиденият в специалната предпазна клауза срок може да бъде удължен до 2019 г.
Тези количествени ограничения относно достъпа до работни места в Швейцария на работници и самонаети лица, граждани на България и Румъния, са приложими за следните две категории престой: престой за повече от четири месеца и по-малко от една година (краткосрочен) и престой за срок от една година или повече (дългосрочен).
Притежателите на валидни разрешителни за престой следва да имат право на подновяването им; изчерпването на квотите не може да бъде посочвано като основание за отказ.
През целия преходен период от пет години квотите за нови разрешителни за пребиваване за Румъния и България ще се увеличат от 3 620 на 9 090 (за краткосрочен престой) и от 362 на 1 046 (за дългосрочен престой).
Преходните мерки дават право на Швейцария също така да запази контрола върху предимството на работниците, интегрирани в нормалния пазар на труда, контрола върху възнагражденията и условията на труд, приложими за гражданите на всяка една от останалите страни по споразумението. Същият контрол може да бъде упражняван и по отношение на лица, предоставящи услуги в следните четири сектора: градинарски услуги, строителство, включително свързаните с него сектори, дейности по сигурността и почистване на промишлени обекти.
Следвайки модела на предшестващия го протокол (протоколът, подписан с десетте държави-членки на ЕС), настоящият протокол въвежда редица промени, свързани с преходните мерки относно закупуването на земеделска земя, гори и горски земи от швейцарски граждани и компании, както и относно притежаването на второ жилище. Освен това има и технически промени, по-специално при схемите за социално осигуряване. Необходимите промени във връзка с взаимното признаване на професионалната квалификация следва да се приемат от Съвместния комитет по споразумението.
III. Отваряне на швейцарския пазар на труда за двете нови държави-членки
Според най-новото проучване на швейцарските икономически организации
Виж http://www.accords-bilateraux.ch/fileadmin/user_upload/bilaterale/pdf/fr/2008-06-16_Exp_Europe_Staempfli.pdf , присъединяването на двете нови държави-членки към Споразумението относно свободното движение на хора ще окаже огромно влияние върху швейцарската икономика.
За да се избегне икономическата и социална дестабилизация
Преговорите с Швейцария предвиждат запазване на ограниченията на пазара на труда, свързани с националните приоритети, контрола върху възнагражденията и квотите; , швейцарските власти увериха населението, че техният пазар на труда ще бъде отварян постепенно и че натискът върху заплатите в резултат от либерализацията на пазара ще бъде ограничен. Освен това, съществува възможност за повторно въвеждане на квоти въз основа на предпазната клауза, която може да остане валидна до 2019 г.
Все пак, ако швейцарският парламент и избирателите отхвърлят присъединяването на новите държави-членки на ЕС към Споразумението относно свободното движение на хора, съществува опасност ЕС да прекрати споразумението. Това означава, че ще може да се приложи т.нар. клауза „гилотина” вследствие на което другите шест двустранни споразумения I от 1999 г. ще станат недействителни
Двустранните споразумения I уреждат свободното движение на хора, сухопътния транспорт, въздушния транспорт, селското стопанство, изследователската дейност, както и техническите пречки пред търговията и обществените поръчки и са в сила от 1 юни 2002 г. Двустранните споразумения II бяха договорени през юни 2002 г. и съдържат клаузи относно данъците върху спестяванията, сътрудничество в борбата срещу измамите; асоциирането на Швейцария към достиженията на правото от Шенген; участието на Швейцария в Дъблинския регламент и в регламента „Евродак”; търговията с преработени селскостопански продукти участието на Швейцария в Европейската агенция за околна среда и Европейската мрежа за информация и наблюдение на околната среда (EIONET), сътрудничеството в областта на статистиката, швейцарското участие в програмите за обучение Медия плюс и Медия и избягването на двойното данъчно облагане на пенсионери, работили в институциите на Общността; .
Според споразумението, присъединяването на нови страни към него зависи от незадължителни референдуми, които ще покажат становището на швейцарските граждани по въпроса.
На 25 септември 2005 г. се проведе референдум, с който да се утвърди влизането в сила на протокола към споразумението с държавите-членки от ЕС 10.
Проучване на общественото мнение, публикувано през януари 2005 г., показа, че 52% от избирателите са за разширяване на споразумението за свободно движение на хора, докато 30% са против, а 18% нямат мнение;
Освен това, след края на седемгодишния преходен период, наложен на ЕС 25 и началото на нов етап през май 2009 г., вероятно ще се проведе нов референдум
Камарата на представителите на швейцарския парламент реши, че референдумът за удължаване на споразумението с ЕС 25 трябва да се отдели от първия референдум за двете нови държави-членки на Съюза относно влизането в сила на протокола към споразумението вследствие на присъединяването на Румъния и България към ЕС. .
IV. Становище на докладчика
Икономически ползи
Присъединяването на десетте нови държави-членки към Споразумението относно свободното движение на хора откри нови възможности за пазара на труда, а увеличаването на обема на търговията с тези държави оказа влияние върху икономическия растеж на Швейцария.
Според доклад, публикуван от Държавния секретариат по икономически въпроси, потокът от имигранти е адаптиран към нуждите на швейцарския пазар на труда въз основа на цикличното развитие и е оказал благоприятно влияние върху националната икономика.
Очаква се присъединяването на Румъния и България към споразумението да засили конкуренцията на швейцарския пазар на труда, да улесни изпращането на швейцарски работници в тези две държави, да увеличи възможностите за наемане на румънски и български работници и да отвори нови бъдещи пазари за швейцарския износ. Статистиката показва, че пазарът на труда в Швейцария се нуждае по-специално от високо квалифициран персонал, особено в областта на управлението, научната и техническата сфера.
Някои сектори на швейцарската икономика, като туризма, хотелиерството и ресторантьорството, селското стопанство и здравеопазването се надяват отварянето на пазара да им даде предимства по отношение запълването на свободните работни места, за които се изисква ниска квалификация.
Предизвикателства, произтичащи от настоящия протокол
Докладчикът приветства разширяването на споразумението, защото е убеден, че както Румъния и България, от една страна, така и Конфедерация Швейцария, от друга, ще спечелят много в контекста на разширена Европа, като се насърчат икономическите политики, насочени към растеж и заетост не само в рамките на ЕС, но и в съседните страни.
Но като сравнява протокола, подписан след присъединяването на десетте държави-членки на ЕС и този, подписан след присъединяването на Румъния и България, докладчикът отбелязва, че въпреки еднаквите преходни периоди, наложени от Швейцария на десетте и на двете нови държави-членки на ЕС, съществува разлика във сроковете.
Тази разлика се дължи на различните срокове на влизане в сила на протоколите
Протоколът към Споразумението между ЕО и Швейцария относно свободното движение на хора след присъединяването на десетте нови държави членки (ЕС 10) на 1 май 2004 г. предвижда следните преходни периоди: първи тригодишен преходен период до 31 май 2007 г., втори двугодишен преходен период до 31 май 2009 г., допълнителен двугодишен период до 2011 г.; специалната предпазна клауза на Швейцария е предвидена до 2014 г.; , което добавя най-малко две години към всички преходни периоди, наложени на Румъния и България
Също така специалната предпазна клауза на Швейцария е две години по-дълга за двете нови държави-членки, в сравнение с десетте държави-членки на ЕС. Това е така, защото тази клауза е предвидена до 2014 г. за ЕС 10, съответно, дванадесет години след влизането в сила на първоначалното споразумение през 2002 г., и следователно, десет години след присъединяването им към ЕС, и до 2019 г. за двете нови държави-членки на ЕС, което означава десет години след влизането в сила на настоящия протокол, предвидено за 2009 г., и следователно, дванадесет години след присъединяването им към ЕС. . Влизането в сила на протоколите се основава на непоследователност при определянето на началото на тези преходни периоди: който за ЕС 10 започва от датата на тяхното присъединяване към ЕС (1.4.2004 г.), а за ЕС 2 съответно след референдума, предвиден в Швейцария през м. май 2009 г.).
Следователно, като се вземе предвид забавянето с две години на началото на преходните периоди за Румъния и България, докладчикът се обръща към Европейската комисия да положи необходимите усилия, за да гарантира ускоряването на този процес и да се увери, че Конфедерация Швейцария няма да отложи ратификацията, за да може настоящият протокол да влезе в сила веднага след провеждане на предвидения референдум по въпроса.
Поради всички тези причини, докладчикът подкрепя споразумението и препоръчва одобряването му.
ПРОЦЕДУРА
Заглавие
Протокол към споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно свободното движение на хора (с участието на Република България и Румъния )
Позовавания
09116/2008 – C6-0209/2008 – COM(2008)0209 – 2008/0080(AVC)
Дата на искане на одобрение от ЕП
29.5.2008
Водеща комисия
Дата на обявяване в заседание
LIBE
4.6.2008
Докладчик(ци)
Дата на назначаване
Marian-Jean Marinescu
28.5.2008
Разглеждане в комисия
14.7.2008
8.9.2008
Дата на приемане
8.9.2008
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
35
0
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Alexander Alvaro, Emine Bozkurt, Philip Bradbourn, Mihael Brejc, Jean-Marie Cavada, Carlos Coelho, Elly de Groen-Kouwenhoven, Esther De Lange, Gérard Deprez, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Bárbara Dührkop Dührkop, Claudio Fava, Armando França, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Jeanine Hennis-Plasschaert, Ewa Klamt, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Henrik Lax, Baroness Sarah Ludford, Claude Moraes, Javier Moreno Sánchez, Rareş-Lucian Niculescu, Martine Roure, Inger Segelström, Renate Weber, Tatjana Ždanoka
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Edit Bauer, Frieda Brepoels, Simon Busuttil, Elisabetta Gardini, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Jean Lambert, Marian-Jean Marinescu, Siiri Oviir
Дата на внасяне
12.9.2008
