Съвместен отговор, даден от г-н Piebalgs от името на Комисията
Въпроси, изискващи писмен отговор : E-0030/09 , E-0032/09 , E-0034/09 , E-0153/09 , P-0190/09 , E-0288/09 , E-0289/09 , E-0292/09 , E-0290/09
(19 февруари 2009 г.)
Чешкото председателство на Съвета и Комисията дадоха пълен отчет за своите действия във връзка с кризата по време на обсъжданията в пленарната сесия, проведена в Страсбург на 14 януари 2009 г., в разгара на самата криза. На 2 февруари 2009 г. в Страсбург Комисията предостави допълнителна информация за най-новите събития.
През последните седмици ЕС стана свидетел на първи по рода си спор, който сериозно постави под въпрос надеждността на традиционните източници на доставки за Европа и на транзитните трасета. За значителен период от време доставките на газ от Русия през Украйна бяха напълно преустановени. Това, което първоначално започна като „спор за цената на газа“, без всякакво съмнение прескочи границите на търговските отношения. Прекъсването на доставките причини значителни щети на икономиката в Европейския съюз и предизвика сериозно напрежение във взаимоотношенията с Русия и Украйна.
След като получи ясен сигнал за предстоящата безизходица във връзка с просрочените задължения и трудностите при постигане на споразумение за сключване на договор за доставки на газ между руския „Газпром“ и „Нафтогаз Украйна“ (писмо на руския вицепремиер Сечин от 17 декември 2008 г.), както и след неуспеха на страните да подпишат споразумение до 1 януари 2009 г., Комисията, в тясно сътрудничество с чешкото председателство, незабавно предприе следните действия: изпрати мисия на високо равнище за установяване на факти; споразумя се с Украйна за организиране на мониторингова мисия с цел постигане на прозрачност; постигна тристранно споразумение за изпращане на наблюдатели; увери както Русия, така и Украйна, че липсата на споразумение между тях не оправдава по никакъв начин значителното намаляване на доставките към голям брой държави-членки; действията на Комисията/председателството и техните контакти с правителствата на Русия и Украйна бяха подкрепени от обща позиция на Съвета, което бе явен знак за необходимостта от демонстриране на единомислие по този въпрос. Постигнатото споразумение получи силна политическа подкрепа.
Спорът за газа между Русия и Украйна показа нещо изключително важно — че независимо от търговските задължения, правните рамки и политическото сътрудничество доставчикът и/или страните на транзит могат да не изпълнят своите ангажименти и по този начин — да застрашат сигурността на доставките за ЕС. Текущата световна криза и нейните тежки последствия върху финансите и инвестициите допълнително влошават нещата.
Така сигурността на доставките за ЕС сега повече от всякога е въпрос, който трябва да бъде разглеждан на ниво Европейски съюз. Ако сигурността на външните доставки не може да бъде гарантирана въпреки наличието на правни инструменти и договорености, логично е Европейският съюз да продължи с изпълнението на целите на вътрешната си политика, свързани с увеличаване на енергийната независимост. Намаляването на нашата енергийна зависимост от вноса на енергия по линия на пакета от мерки в областта на климата и енергетиката, приет през декември 2008 г., ще допринесе за изпълнението на задълженията ни, свързани с политиката за изменение на климата и енергийната сигурност. В резултат на това сигурността на доставките за ЕС ще претърпи промяна вследствие най-вече на завършването на вътрешния пазар на енергия, развитието на местни енергийни източници — предимно възобновяеми, увеличаването на енергийната ефективност и подобряването на механизмите за справяне с кризисни ситуации. Наред с необходимостта от балансирана структура на енергоносителите в ЕС държавите-членки се нуждаят и от гъвкав енергиен баланс, който да им позволява да заменят един източник на енергия с друг. От огромно значение ще бъде и сплотеността на държавите-членки, ако и когато въпреки предприетите мерки възникнат трудности. Би следвало в Договора от Лисабон да се предвиди полезна правна основа за подобни ситуации.
Спорът за газа показа до каква степен може да бъде постигната политическа и икономическа добавена стойност за всички държави-членки, при положение че Европейският съюз действа координирано. Бяха предприети мерки на всички равнища — политически и технически (наблюдатели на място), за да се подпомогне разрешаването на един спор, в който Комисията не бе пряк участник. Първите 3 седмици от януари 2009 г. могат да бъдат запомнени като ярък пример за способността на Европейския съюз да говори на един глас и да действа като едно цяло.
От друга страна, би било добре да не забравяме, че нашите партньори и съседи — Русия и Украйна, ще продължат да играят ключова роля в доставките на газ за Европа. Нашите отношения с тях са дългосрочни и взаимозависими. Ето защо е необходимо Комисията да възстанови доверието, да подобри сътрудничеството и да изгради необходимата рамка и инструменти, които да възпрепятстват възпроизвеждането на подобна ситуация. Следва да предприемем необходимите действия за незабавно сключване на споразумение за последващо партньорство и сътрудничество с Русия, в което да е отделено място за глава, посветена на енергетиката. Това ще подпомогне изграждането на необходимата правна сигурност при взаимодействието ни с този ключов партньор. Ще бъде предвидено и подсилване на свързаните разпоредби при текущите преговори за споразумение за свободна търговия с Украйна. Необходимо е да укрепим съществуващите инструменти и, при нужда, да намерим начин за разработване на иновативни и ефикасни инструменти. Например една от насоките, които ще бъдат проучени, е възможността за укрепване на механизма за ранно предупреждение.
Енергийната сигурност не е въпрос, който Комисията тепърва започва да разглежда; той отдавна е на дневен ред и по него е свършена доста работа. ЕС продължава да работи усилено по този въпрос. Последният пример е планът за възстановяване, приет от Комисията на 28 януари 2009 г., съгласно който са предвидени 3,5 милиарда евро именно за инфраструктура и връзки в областта на енергетиката.
От горепосоченото следва, че ЕС се нуждае най-вече от цялостно изпълнение на съществуващите насоки на политиката, така както са очертани в съобщението на Комисията от ноември 2008 г. за „Втори стратегически енергиен преглед: План за действие на ЕС за енергийна сигурност и солидарност“ COM(2008) 781 окончателен . Съобщението е съсредоточено върху пет основни точки, които се оказаха от особено значение по време на газовата криза: инфраструктурните нужди и разнообразяването на енергийните доставки; външните отношения в областта на енергетиката; запасите от нефт и природен газ и механизмите за реагиране при криза; енергийната ефективност; най-доброто оползотворяване на местните енергийни ресурси на ЕС. Комисията реши също така да ускори прегледа на Директивата за газа 2004/67/ЕО Директива 2004/67/ЕО на Съвета от 26 април 2004 година относно мерките за гарантиране сигурността на снабдяването с природен газ, ОВ L 127, 29.4.2004 г. , за да смекчи последиците от нарушаването на доставките на газ.
В допълнение към това спорът демонстрира необходимостта от разнообразяване на трасетата за внос и източниците за снабдяване на ЕС с газ, както и от създаване на подходяща газопреносна мрежа, както беше посочено от Комисията през ноември 2008 г. във Втория стратегически енергиен преглед. Що се отнася до газовата инфраструктура и източници, бе дадено предимство, наред с другото, на южния газов коридор, на Плана за действие за втечнения природен газ и на връзките в Централна и Източна Европа и балтийските републики. От огромно значение е тези усилия да получат необходимата политическа подкрепа.
Имаше криза, това е факт. Но сега Комисията приветства нейното разрешаване и предпочита да гледа напред и да се ангажира с изграждането на устойчива и дългосрочна рамка за сътрудничество с Русия и Украйна.
