17.11.2008
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено вследствие на декларация на Комисията
съгласно член 103, параграф 2 от правилника
от Pervenche Berès
от името на комисията по икономически и парични въпроси
относно установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки
Резолюция на Европейския парламент за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки
Европейският парламент ,
–
като взе предвид предложението на Комисията от 31 октомври 2008 г. за Регламент на Съвета за изменение на Регламент (ЕО) № 332/2002 за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки,
–
като взе предвид препоръката на Комисията от 31 октомври 2008 г. за Решение на Съвета за предоставяне на взаимна помощ на Унгария и предложението за Решение на Съвета за предоставяне на средносрочна финансова помощ от Общността на Унгария (COM(2008)0716),
–
като взе предвид Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки ОВ L 53, 23.02.2002 г., стр. 1. и резолюцията на Парламента от 6 септември 2001 г. относно средносрочната финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки ОВ C 72 E, 21.03.2002 г., стр. 313. ,
–
като взе предвид членове 100 и 119 от Договора за ЕО,
–
като взе предвид член 103, параграф 2 от своя правилник,
A.
като има предвид, че Комисията препоръчва да бъде предоставена средносрочна финансова подкрепа в размер на 6,5 милиарда евро на Унгария, на основание член 119 от Договора, в пакет, включващ финансово споразумение с МВФ,
Б.
като има предвид, че е желателно да се възприеме цялостен подход по отношение на средносрочната финансова подкрепа за всички държави-членки,
В.
като има предвид, че следва да бъде взето предвид въздействието на настоящата световна финансова и икономическа криза,
Г.
като има предвид, че икономиките на държавите-членки, които се присъединиха наскоро към Европейския съюз, не се облагодетелстват от предимството от това да имат на разположение резервна валута,
Д.
като има предвид, че напоследък валутите на тези държави-членки са изложени на мощни спекулативни атаки и като има предвид, че размерът на настоящите външни дисбаланси е повлиян основно от силното нарастване на кредитирането на неправителствения сектор,
Е.
като има предвид, че е необходима политика, която да отчита специфичните проблеми на икономиките на такива държави-членки на фона на световната финансова криза и разпространяващата се рецесия в Европа,
Ж.
като има предвид, че на фона на настоящата икономическа рецесия, разпространяваща се на територията на Европейския съюз, възможността за действия в областта на бюджетната политика с цел преодоляване на сериозни външни дисбаланси и предотвратяване на финансова нестабилност може да бъде твърде ограничена,
1.
счита, че държавите-членки извън еврозоната следва да бъдат насърчени да търсят потенциална средносрочна финансова подкрепа във връзка с дефицит по текущата сметка на платежния им баланс в рамките на Общността, преди да търсят подкрепа на международно равнище;
2.
счита, че настоящата ситуация представлява още едно доказателство за важното значение на еврото за защита на държавите-членки в еврозоната и приканва държавите-членки извън еврозоната да се присъединят към нея, веднага щом изпълнят критериите от Маастрихт;
3.
приканва Комисията подробно да анализира по какъв начин поведението на отделни банки, които преместиха активите си от Унгария след приемането на спасителни планове от други държави-членки, е повлияло на платежния баланс на Унгария;
4.
приканва Комисията да проучи внимателно спекулативните атаки (късите продажби), насочени срещу валутите на наскоро присъединилите се държави-членки, както и какво би могло да се предприеме, за да се предотврати драстично подкопаване на доверието в техните валути и местните банкови системи;
5.
приканва Комисията да съобщи резултатите от тези анализи на групата De Larosière, както и на парламентарната комисия по икономически и парични въпроси;
6.
признава, че е необходимо значително повишаване на таванa на неиздължената част по кредитите, които могат да бъдат отпуснати на държавите-членки съгласно Регламент (ЕО) № 332/2002, при положение, че броят на държавите-членки извън еврозоната се е увеличил значително от момента на приемане на регламента; подчертава, че подобно повишаване би допринесло също така за по-голяма гъвкавост на Общността при отговор на следващи искания за средносрочна финансова помощ, напр. в контекста на настоящата световна финансова криза;
7.
отбелязва, че подобно повишаване на кредитните тавани не би оказало влияние върху бюджета, тъй като Комисията ще заема средствата на финансовите пазари, а изплащането на заемите ще се извършва от държавите-членки бенефициери; подчертава, че единственият възможен ефект върху бюджета би могъл да възникне в случай че дадена държава-членка не изпълнява задълженията по дълга си;
8.
припомня, че преди появата на настоящите финансови проблеми на Унгария, Регламент (ЕО) № 332/2002 не беше прилаган от момента на приемането му през 2002 г. и че предшестващият го Регламент (ЕИО) № 1969/88 Регламент (ЕИО) № 1969/88 на Съвета от 24 юни 1998 г. за създаване на единен механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (OВ L 178, 08.07.1988 г., стр. 1). относно прилагането на механизма, предвиден в член 119 от Договора, беше приложен два пъти – веднъж за Гърция през 1991 г. и втори път за Италия през 1993 г., както и че Гърция и Италия изпълниха изцяло задълженията си спрямо Комисията;
9.
припомня, че Парламентът отправи искане към Съвета, на всеки две години, въз основа на доклад на Комисията, след допитване до Парламента и след като е представено становище от страна на Европейския икономически и социален комитет, да прави оценка дали създаденият механизъм отговаря на потребностите, които са довели до неговото създаване; отправя питане дали подобни доклади са били изготвяни след приемането на Регламент (ЕО) № 332/2002;
10.
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, на Комисията, на Европейската централна банка, на Еврогрупата и на правителствата на държавите-членки.
