A6-0375/2007
10.10.2007
ДОКЛАД
относно актуално състояние на отношенията ЕС-Африка
(2007/2002(INI))
Комисия по развитие
Докладчик:
Maria Martens
PE 393.878v02-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................25
СТАНОВИЩЕ НА КОМИСИЯТА ПО ВЪНШНИ РАБОТИ...............................................30
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ...................................34
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно актуално състояние на отношенията ЕС-Африка
( 2007/2002(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид декларацията и плана за действие, изготвени на срещата на високо равнище ЕС-Африка, проведена в Кайро на 3 и 4 април 2000 г. под егидата на Организацията за африканско единство и ЕС,
– като взе предвид стратегическия план за 2004-2007 г. на Комисията на Африканския съюз (КАС), приет на 7 юли 2004 г. на Третата среща на високо равнище на африкански държавни и правителствени ръководители в Адис Абеба, Етиопия,
– като взе предвид "Схема за съвместна стратегия ЕС-Африка", подкрепена от Осмата среща на министерската тройка ЕС—Африка от 15 май 2007 г. в Брюксел
Документ на Съвета 9678/07. ,
– като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета от 27 юни 2007 г., озаглавено "От Кайро до Лисабон – Стратегическото партньорство между ЕС и Африка" ( COM(2007)0357 ),
– като взе предвид съвместния документ на секретариата на Комисията и Съвета от 27 юни 2007 г., озаглавен "Отвъд Лисабон: Как да заработи стратегическото партньорство ЕС-Африка" ( SEC(2007)0856 ),
– като взе предвид стратегическия план за 2006-2010 г. "Една Африка, един глас" на Панафриканския парламент (ПАП), приет през м. ноември 2005 г.,
– като взе предвид работния документ на КАС
Публикуван в заключенията на Консултацията на африканското гражданско общество "Консултация на Организациите на африканското гражданско общество относно общата стратегия на АС и ЕС за развитие на Африка, документи за изразяване на позиция и заключения от срещата - организирана от КАС в Акра, Гана, 26-28 март 2007 г относно обща визия за стратегия на Африканския съюз (АС) и ЕС,
– като взе предвид Споразумението за партньорство между държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ), от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2003 г., изменено със споразумението за изменение на Споразумението за партньорство, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. (“Споразумението от Котону”),
– като взе предвид Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно създаването на финансов инструмент за сътрудничество за развитие
ОВ С 3178, 27.12.2006 г., стр. 41. (Инструмент за сътрудничество за развитие (ИСР)),
– като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет от 12 октомври 2005 г., озаглавено "Стратегия на ЕС за Африка: към евро-африкански пакт за ускоряване на развитието на Африка" ( COM(2005)0489 ),
– като взе предвид своята резолюция от 17 ноември 2005 г. относно стратегията за развитие за Африка
ОВ С 280 Е, 18.11.06, стр. 475. ,
– като взе предвид заключенията на Съвета по общи въпроси и външни отношения (GAERC) от 21 и 22 ноември 2005 г. относно стратегията на ЕС за Африка
Документ на Съвета 14172/05, стр. 24. ,
– като взе предвид заключенията на Петата среща на министрите на тройките на Африка и ЕС в Бамако, Мали, на 2 декември 2005 г.
Документ на Съвета 15389/05. ,
– като взе предвид документа "ЕС и Африка: към стратегическо партньорство", приет от Европейския съвет на заседанието от 15-16 декември 2005 г. в Брюксел
Документ на Съвета 15961/05. ,
– като взе предвид съвместния доклад за напредък на Комисията и Генералния секретариат на Съвета до Съвета по общи въпроси и външни отношения относно изпълнението на стратегията на ЕС за Африка от 12 октомври 2006 г.,
– като взе предвид резултатите и заключенията от консултацията на Организациите на африканското гражданско общество относно общата стратегия на АС и ЕС за развитие на Африка, организирана от КАС в Акра, Гана, на 26-28 март 2007 г.
"Консултация на Организациите на африканското гражданско общество относно общата стратегия на АС и ЕС за развитие на Африка, документи за изразяване на позиция и заключения от срещата - организирана от КАС в Акра, Гана, 26-28 март 2007 г." ,
– като взе предвид съвместното изявление на Съвета, представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на развитие на Европейския съюз: „Европейският консенсус“, подписано на 20 декември 2005 г.
ОВ С 46, 24.2.2006 г., стр. 1. ,
– като взе предвид поредицата доклади относно човешкото развитие, изготвени от Програмата на ООН за развитие,
– като взе предвид своите резолюции от 12 април 2005 г. относно ролята на Европейския съюз за постигане на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР)
ОВ С 33 Е, 9.2.2006 г., стр. 311. и от 20 юни 2007 г. относно Целите на хилядолетието за развитие – междинна равносметка
Приети текстове, P6_TA(2007)0274 . ,
– като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет "Ускоряване на напредъка към постигане на Целите на хилядолетието за развитие - приносът на Европейския съюз" ( COM(2005)0132 ),
– като взе предвид Декларацията на хилядолетието на ООН от 8 септември 2000 г., която посочва Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) като критерии за премахване на бедността, съвместно определени от международната общност,
– като взе предвид доклада на международната комисия по интервенция и държавен суверенитет, озаглавен “Отговорността за защита” от м. декември 2001 г.
http://www.iciss.ca/pdf/Commission-Report.pdf ,
– като взе предвид плана за действие Мапуто за привеждане в действие на континенталната политическа рамка за сексуално и репродуктивно здраве и права за периода 2007–2010 г., приет на специалното заседание на Конференцията на министрите на здравеопазването на страните от Африканския съюз от 18-22 септември 2006 г. в Мапуто, Мозамбик,
– като взе предвид Призива за ускорени действия за универсален достъп до лечение на ХИВ и СПИН, туберкулоза и малария в Африка, приет по време на специалната среща на високо равнище на АС относно ХИВ и СПИН, туберкулоза и малария между 2 и 4 май 2006 г. в Абуджа, Нигерия,
– като взе предвид Четвъртия доклад за оценка на работна група II към Междуправителствената група по изменението на климата (МГИК), озаглавен “Въздействие, приспособяване и уязвимост”,
– като взе предвид доклада от 2005 г. относно Доклада на хилядолетието за оценка на екосистемата, който проучи използването и унищожаването на редица природни ресурси на планетата,
– като взе предвид резултатите от общественото допитване относно съвместната стратегия ЕС-Африка, организирано по искане на Европейската комисия и КАС от Европейския център за управление на политиката за развитие
“Допитване до обществеността относно Съвместната стратегия ЕС-Африка - проектодоклад от допитването в Интернет, 5 февруари - 19 април 2007 г., представен на конференцията "Гражданското общество и Съвместната стратегия ЕС-Африка", 23 - 24 април 2007 г., Bad Honnef (Германия). ,
– като взе предвид член 177 и член 181 от Договора за ЕО,
– като взе предвид член 45 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисията по развитие и становището на комисията по външни работи ( A6-0375/2007 );
A. като има предвид, че международният контекст се е развил в голяма степен от 2000 г. насам с появата на глобални предизвикателства като човешка сигурност и миграция, промяна на климата и опустиняване, устойчиво управление на обществени блага, борба срещу бедността и пандемията, създаването на АС и разширяването на ЕС,
Б. като има предвид, че на Петата среща на министрите на тройките на Африка и ЕС на 2 декември 2005 г. в Бамако африканската страна приветства стратегията на ЕС за Африка от 2005 г. и двете страни се съгласиха да я трансформират в съвместна стратегия на Африка и ЕС, отразяваща потребностите и стремежите на техните народи, и да разработят план за действие за нейното изпълнение,
В. като има предвид, че в горепосочения работен документ за споделена визия за стратегията АС-ЕС
Публикуван в заключенията на Консултацията на африканското гражданско общество "Консултация на Организациите на африканското гражданско общество относно общата стратегия на АС и ЕС за развитие на Африка, документи за изразяване на позиция и заключения от срещата - организирана от КАС в Акра, Гана, 26-28 март 2007 г.". , Изпълнителният съвет на АС отбелязва, че "следва да се отчита ясно, че целта на една съвместна стратегия не може да бъде потвърждаването на съществуващата стратегия на ЕС за Африка, а да се стигне до нова съвместна стратегия, която е в състояние да отрази съчетаните стремежи на двете страни",
Г. като има предвид, следователно, че целта на съвместната стратегия трябва да бъде разработването на обща политическа визия и практически подходи за бъдещо партньорство между ЕС и Африка, основано на взаимно уважение, общи интереси и ценности, както и на принципа на собствен ангажимент,
Д. като има предвид, че желанието и на двете страни да определят отново съвместното партньорство изглежда произтича от растящото осъзнаване, че Африка и ЕС вече не са непременно взаимни предпочитани партньори,
Е. като има предвид, че горепосоченият съвместен доклад за напредък относно изпълнението на стратегията на ЕС за Африка не беше изготвен на основата на независима външна оценка,
Ж. като има предвид, че Африка е най-бедният континент на света и е единственият, в който бедността през последните 25 години е нараснала,
З. като има предвид, че страните, подписали горепосочения план за действие, изготвен на срещата на високо равнище ЕС-Африка, проведена в Кайро на 3 и 4 април 2000 г., "изразяват възмущението си от факта, че повече от половината африканци живеят в крайна бедност, и се съгласяват да засилят борбата срещу бедността. Основната отговорност за намаляване на бедността е отговорност на всяка държава, но това не намалява значението на международното измерение в борбата срещу бедността",
И. като има предвид, че през 2006 г. Европейският парламент създаде ad-hoc делегация за връзки с ПАП и през 2007 г. ПАП създаде ad-hoc комисия за връзки с Европейския парламент,
Й. като има предвид, че парламентите и в двата съюза, като основни действащи лица в процеса на развитие, трябва да се включат активно в стратегиите и плановете за действие, които засягат техните избиратели,
К. като взе предвид, че повечето африкански държави членуват в групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) и са подписали споразумението от Котону,
Л. като взе предвид, че Африка е настоятелна в своята воля да бъде третирана като едно цяло и да бъде подкрепяна в панафриканския интеграционен процес, което включва северна Африка, Африка на юг от Сахара и южна Африка, и че АС е изготвил собствена стратегическа програма за развитие на Африка,
М. като има предвид, че на световната среща на високо равнище относно устойчивото развитие в Йоханесбург през 2002 г. правителствата се съгласиха, че доброто управление трябва да се базира на стабилни екологични, социални и икономически политики; демократични институции, които отговарят на нуждите на всички хора; правата на човека и правовата държава; мерки против корупцията; равенство между половете; и среда, която благоприятства инвестициите,
Н. като има предвид, че е от изключително значение в съвместната стратегия да се приеме цялостен подход към правата на човека, включително икономически, социални и културни права,
О. като взе предвид, че институциите на АС съществуват сравнително отскоро и все още не са достигнали нивото на интеграция, организация и ефикасност на институциите на ЕС,
П. като има предвид, че ефективността и взаимната отчетност изискват предвидими и дългосрочни финансови ресурси, ясен график и изпълнението на ангажименти и от двете страни,
Р. като има предвид, че направленията на отчетност твърде често минават директно от националните изпълнителни органи до партньорите за развитие и по този начин подминават всякакъв вид парламентарно одобрение относно международни споразумения (и консултиране с гражданското общество и местните органи),
С. като има предвид, че историческият принос на Африка към причините за изменението на климата е пренебрежимо малък, а като континент тя ще трябва да понесе най-тежките последици от тях (изчисления на МГИК предвиждат, че между 75 и 250 милиона души в Африка ще бъдат изложени на повишен недостиг на вода до 2020 г., а в някои държави се очаква 50% намаление на земеделските добиви, зависими от дъждове, до същата година,
Т. като има предвид, че изчерпването на природните ресурси на Африка заплашва сериозно намаляването на бедността и постигането на целите на хилядолетието за развитие (ЦХР),
У. като има предвид, че Африка осигурява широк кръг от екологични услуги на света, включително усвояване на въглерод чрез тропическите си гори, без съответната компенсация,
Процедура, структура и принципи на съвместната стратегия
1. приветства схемата, подкрепена от министерската тройка на 15 май, като първо съвместно усилие към създаване на съвместна стратегия;
2. изразява съжаление относно факта, че стратегията на ЕС за Африка от 2005 г. е приета без задълбочени консултации с институциите на АС и с правителствата и парламентите на африканските държави и без каквото и да е участие от страна на европейското и африканското гражданско общество и на местните власти; отбелязва, в тази връзка, че тази стратегия диктува главните теми, които се разглеждат от предложената нова съвместна стратегия, като по този начин създава риск да бъдат пропуснати други важни въпроси за устойчивото развитие на Африка; изразява надежда, че предложената нова стратегия ще бъде създадена чрез задълбочени консултации с институциите на АС;
3. изразява съжаление, че времевите граници, установени от Комисията и Съвета на ЕС и от КАС и Изпълнителния съвет на АС за създаване и приемане на съвместна стратегия водят до значителни ограничения в този процес; отбелязва предизвикателството да се осигури пълно участие от страна на парламентите и изтъква, че недържавните участници и местните власти трябва неотложно да вземат участие и да се имат предвид във всички фази на приемане, прилагане, наблюдение и оценяване на съвместната стратегия, тъй като срещата на високо равнище в Лисабон трябва да се счита за крайъгълен камък в един дълъг и отворен процес;
4. приветства изявлението на Комисията, че "Парламентът очевидно трябва да играе важна роля в този процес", обещанието на Комисията "да информира Парламента редовно относно напредъка, постигнат в подготовката на съвместната стратегия" и призива към Парламента да "участва в дебатите и всъщност да поеме инициативата"; въпреки това отбелязва, че графикът за преговори се определя от Европейската комисия и КАС и следователно очаква от Европейската комисия и КАС да предприемат активни действия за включване на Европейския парламент и ПАП в процеса на изготвяне на съвместната стратегия и на етапите на нейното приемане и прилагане;
Споделени принципи и визия
5. съгласява се с формулираната от Изпълнителния съвет на АС визия: "Африка и Европа споделят обща визия, включваща развитие, мир, сигурност и просперитет, в чиято рамка техните усилия се съсредоточават върху хората. Тази визия е мотивирана от партньорство, основано на взаимно уважение, общ интерес и споделена цел, с която двата региона поемат ангажимент за все по-задълбочаваща се интеграция като средство за постигане на икономическо и социално развитие. Освен това те споделят визия за развитие на демокрацията, добро управление и права на човека като универсални ценности за насърчаване на развитието и укрепване на сътрудничеството в контекста на уважение към солидарността и неделимостта на двата континента";
6. изтъква, че хуманитарната помощ е един от достъпните начини на международната общност да помогне в защитата на изложени на опасност населения и подчертава, че ЕС не желае да бъде неотзивчив спрямо нарушения на международното хуманитарно право (МХП); призовава за задълбочен политически дебат, който да бъде проведен от държавите-членки и институциите на ЕС относно правото – ако не и задължението – за интервенция в случай на сериозни нарушения на МХП и/или правата на човека, като също така се вземат под внимание заключенията и препоръките на гореспоменатия доклад на международната комисия по интервенция и държавен суверенитет, озаглавен „Отговорността за защита”;
7. подчертава, че споделените принципи и визия следва да включват също признатите в гореспоменатата Декларацията от Кайро зачитане на правовата държава, както и демокрация на участието, плурализъм и основни свободи;
8. приветства целите, изброени в горепосочената схема на министерската тройка от 15 май: (i) политическо партньорство ЕС-Африка, (ii) по-нататъшна подкрепа за мира, сигурността, устойчивото развитие, правата на човека и регионалната и континентална интеграция в Африка с цел да се постигнат ЦХР, (iii) общия подход към глобалните предизвикателства и (iv) "партньорство, съсредоточено върху хората"; настоява, че тези цели трябва правилно да отразяват приоритетите, изразени от африканците, и изтъква, че, независимо от този факт, развитието е основна приоритетна цел на стратегията;
9. отправя молба до Комисията да уточни как новата стратегия ще отразява стратегическите документи на страните (СДС) и националните и регионални индикативни програми в рамките на Споразумението от Котону и как възможните нови елементи, възникнали вследствие на създаването на новата съвместна стратегия през м. декември 2007 г., ще повлияят на тези стратегически документи и индикативни програми;
10. изразява съжаление, че предложенията на Комисията и Съвета за съдържание на стратегията не подкрепят едно от основните искания на африканската страна: Африка да се третира като едно цяло; в тази връзка отбелязва, че подходът “континент към континент” трябва да се прилага на нивото на политическия диалог и преговори, без обаче това да възпрепятства един диференциран подход на ниво осъществяване на политика; отправя молба към ЕС да приспособи своите инструменти за сътрудничество за развитие към това ново политическо искане на АС и изцяло да подкрепи процеса на политическа и икономическа интеграция на Африка на континентално равнище;
11. отправя молба към ЕС да създаде нов програмируем и предвидим финансов панафрикански пакет от Европейския фонд за развитие (ЕФР), тематичните инструменти ИСР и финансовите средства на Инструмента на европейската политика на съседство (ИЕПС), с оглед финансиране и подпомагане на прилагането на тази нова съвместна стратегия;
12. изразява съжаление от факта, че съвместната стратегия не се позовава на стратегическия план на КАС за 2004-2007 г. и приканва Европейската комисия да ориентира предложените от нея действия към политическа, финансова, логистична, техническа и кадрова подкрепа за институциите на АС и за инициативите и приоритетите, изработени от тях, вместо да предлага нови инициативи, произтичащи от донора, и паралелни структури;
13. потвърждава, че е необходимо двете страни да поемат отговорност по отношение на приноса, диалога и взаимната отчетност; настоява в тази връзка, че съвместната стратегия трябва да вземе предвид и факта, че партньорите са равни по отношение на правата и отговорностите, но не по отношение на тяхното ниво на интеграция и наличието и нивото на развитие на техните финансови, технически и човешки ресурси, както и че стратегията трябва да бъде приложена по реалистичен начин, поради което в този контекст е необходимо да се даде определение на понятията „партньорство” и „собствен ангажимент”;
Структура: четирите приоритетни области на действие
14. настоява, че справедливото и устойчиво развитие и премахването на бедността трябва да бъдат поделен ангажимент и водеща цел на сътрудничеството между ЕС и Африка, както и основата за всякакво съчетание на политики и подчертава централната роля на ЦХР, които предоставят глобално съгласувана рамка за тази цел;
15. изразява становището, че съвместната стратегия също така трябва да наблегне на ролята на жените, младежите и организациите на гражданското общество в процесите на развитие на Африка;
16. изисква от Комисията да гарантира съгласуваност между тази нова стратегия и другите европейски политики, които могат да имат неблагоприятно въздействие върху насърчаването на ново стратегическо партньорство между ЕС и Африка, по-специално политиките в областта на търговията, околната среда, миграцията и селското стопанство; политическият диалог между ЕС и Африка трябва да обхване тези въпроси;
Мир и сигурност
17. изразява предпочитание към всеобхватния подход към конфликтите и конфликтните ситуации, който е основан на идеята за отговорност за защита и включва предотвратяване, разрешаване, управление на конфликтите и възстановяване след тяхното настъпване;
18. изразява убеденост, че мирът е жизненоважен като първа стъпка към политическо, икономическо и социално развитие и че устойчивото и равномерно икономическо развитие е основно предварително условие за дълготраен мир;
19. изразява становището, че предотвратяването на конфликти е също така основно предварително условие за дълготраен мир и призовава за обща стратегия на АС/ЕС, която да разгледа структурните причини за конфликти, като създаде политика на устойчиво развитие с цел да се отговори на основните потребности на африканското население и на борбата с безработицата, социалните и икономически неравенства ;
20. припомня, че към положението на нестабилните държави трябва да се подходи с чувствителен към конфликтите подход, който взема под внимание насърчаването на сигурността на хората и разглежда политическата икономика на конфликта и източниците на неравенство и дискриминация, с цел постигане на устойчив мир и сигурност; призовава за засилено съгласуване на политиките на ЕС, например чрез изпълнение на настоящите му ангажименти относно контрола на търговията с оръжия, но също така и чрез актуализиране на етичния кодекс на ЕС относно износа на оръжия спрямо правно обвързваща обща позиция на ОВППС и чрез ускоряване на изпълнението на стратегията на ЕС за борба с незаконното придобиване и трафика на малки оръжия и леко въоръжение (МОЛВ); в тази връзка подчертава колко важно е да се предотвратяват вместо да се уреждат конфликти; призовава за международна помощ с цел създаване на регионални центрове за наблюдение въз основа на географско разположение, които да са в състояние да отчитат повишаване на междуетническото, междурелигиозното или междуезиковото напрежение и да предупреждават международната общност за ситуации в Африка, които могат да доведат до насилие;
21. призовава Комисията и нейните делегации да бъдат изключително бдителни и да предупреждават навременно международната общност за ситуации, свързани с напрежение на етническа, религиозна и езикова основа на континента;
22. счита за необходимо въвеждането на по-строги разпоредби в действащия Кодекс за поведение на ЕС относно износа на оръжие, за да се сложи край на разпространението на малокалибрено и леко стрелково оръжие, което прави възможно продължаването на кръвопролитните конфликти в много развиващи се страни; счита, че съвместната стратегия ще укрепи борбата срещу трафика на оръжия;
23. признава, че вече нестабилните държави допълнително ще бъдат засегнати от изменението на климата; в контекста на партньорствата между ЕС и Африка относно изменението на климата и енергетиката, подчертава необходимостта от разработване на цялостен подход за адаптиране към изменението на климата във връзка с неговото въздействие върху сигурността, включително засилено предотвратяване на бедствия и подобрено управление и предотвратяване на конфликти;
24. изразява съгласие, че е необходимо засилване на Инструмента за установяване на мир в Африка и насърчава приноса на други граждански механизми към него посредством увеличено, гъвкаво и устойчиво финансиране; подчертава, че политиката за развитие е едно от главните средства за преодоляване на същинските причини за несигурността, но че тя не следва да бъде подчинена на политиката за сигурност; в тази връзка изтъква, че критериите, определени от Комитета за подпомагане на развитието към Организацията за икономическо сътрудничество и развитие(ОИСР/КПР) за допустимост за официална помощ за развитие (ODA), понастоящем са прекалено широки, за да предотвратят разпределянето на определен вид средства за потребности, различни от тези, които са пряко свързани с борбата срещу бедността и с предоставянето на действителна помощ и подчертава, че ЕФР не е подходящ източник за бъдещо попълване на Инструмента за установяване на мир в Африка;
25. подчертава значението на устойчивата демокрация, включително на доброто управление и демократичните избори, която трябва да включва подпомагане на изграждането на парламентарен капацитет, като насърчава по-специално сътрудничеството между Европейския парламент, ПАП и африканските регионални парламенти и подкрепата за организирането на гражданското общество, ангажирането на местните органи в политическия диалог, като особено насърчава сътрудничеството и обмена между организации на африканското и европейското гражданско общество;
26. в този контекст призовава за укрепване на дейностите, свързани с наблюдение на избори, провеждани от ЕС и АС, както и от други африкански регионални органи, и подчертава необходимостта от допълнително сътрудничество между тези мисии за наблюдение на избори;
27. подчертава значението на демократичния контрол на въоръжените сили; в този контекст призовава ЕС да ускори своите усилия в сферата на реформата в сектора за сигурност (РСС), а именно чрез пълно прилагане на концептуалните документи на Комисията и Съвета относно РСС;
28. призовава към включване в съвместната стратегия на разпоредби относно липсата на наказателна отговорност; призовава в тази връзка за укрепване на правните и съдебните системи в африканските държави, както и на техните механизми за демократичен контрол в съответствие с правата на човека, с оглед да им се даде възможност да съдят извършители на сериозни престъпления в самата Африка; обръща внимание на значителния напредък, постигнат след създаването на международен съд;
29. призовава всички участници, ангажирани в укрепването на мира и сигурността в Африка, да възприемат перспективата за равенство на половете и да засилят участието на жените на всички равнища на взимане на решения в ситуации за разрешаване на конфликти, включително във всички цивилни и военни мироопазващи мисии; настоятелно призовава държавите-членки на ООН изцяло да изпълнят Резолюцията на Съвета за сигурност на ООН (S/RES/1325) от 31 октомври 2000 г.;
30. насърчава работата по дефиниция на конфликтни ресурси на ООН , с оглед по-добра борба с военните икономики;
31. призовава за отчитането на конфликтните фактори във всички цели на стратегията: не само по отношение на въпросите на мира и сигурността, а и по въпроси на търговията, управлението на природни ресурси, изменението на климата и други ключови въпроси, свързани с развитието;
32. призовава за включването на ангажимент за постигане на съгласие за международно действие срещу незаконната търговия с природни ресурси като движеща сила за конфликт, включително определяне какво представляват конфликтните ресурси; призовава за определяне на група експерти, които да разработят многостранни подходи към този проблем;
Управление, включително правата на човека и правовата държава, и взаимна отчетност
33. припомня, че концепцията за управление, както и показателите, използвани за неговата оценка, не могат да бъдат наложени от външни лица, а следва да бъдат разработени в партньорство с местни участници и да се основават на общи ценности и международно признати стандарти;
34. подчертава значението на доброто управление и демократичните избори; призовава за засилена подкрепа за действия по изграждане на капацитет, насочени към парламентаристи и организации на гражданското общество, именно с оглед гарантиране на бюджетния контрол и борба срещу корупцията;
35. изразява отново подкрепата си за искането на Съвместната парламентарна асамблея АКТБ-ЕС, заявено по време на нейната Девета сесия през м. април 2005 г., че значителна част от бюджетните кредити за Европейския фонд за развитие следва да бъде използвана за политическото образование и обучение на парламентаристи и политически, икономически и обществени лидери, в интерес на устойчивото засилване на доброто управление, правовата държава, демократичните структури и взаимодействието между правителство и опозиция в плуралистичните демокрации, основани на свободни избори; счита, че тези средства следва да се използват за създаването на училища за публична администрация и за политическото образование на депутатите, органите на местно управление и лицата, които заемат отговорни постове в политически партии и сдружения;
36. изразява съгласие, че укрепването на управлението в африканските държави е приоритет; същевременно посочва, че управлението трябва да бъде подобрено и от двете страни – от европейската страна по-специално по отношение на управлението и отчетността на ангажиментите за помощ и по-добро координиране на помощите, с оглед по-добра отчетност на т. нар. "сираци за помощи"; изтъква, че националните и континентални парламенти, недържавните участници и местните органи играят важна роля в тази област;
37. приветства стартирането на диалога между ЕС и АС относно правата на човека през м. септември 2007 г. и изразява надежда, че след време той ще прерасне в ефективна платформа, която ще разглежда належащи въпроси в отделни страни, и която същевременно ще предостави възможност на партньорите от ЕС и Африка да определят области от общ интерес и да координират своите действия в Съвета на ООН по правата на човека и други органи на ООН;
38. повтаря своя призив към Комисията и Съвета да получава редовни доклади относно съдържанието и резултатите от диалога и консултациите на ЕС с трети страни относно правата на човека, със специален акцент върху диалога между ЕС и АС относно правата на човека;
39. подчертава ролята на междупарламентарните органи между Европейския парламент и парламентите на африканските държави, като Съвместната парламентарна асамблея (СПА) между АКТБ и ЕС и Euromed СПА, в укрепването на мира и сигурността, доброто управление и демокрацията, както и като ефективни платформи за сътрудничество и за разглеждане на въпроси от общ интерес;
40. призовава за постоянен диалог между ЕС и Африка относно управлението и изграждането на платформи за диалог на няколко нива, за да не се прекъсва диалогът в случай на несъгласие или политическа криза;
41. подчертава, че неправителствените организации (НПО) са пълноправни участници в развитието, като имат съществен принос в области като управлението, мира и разрешаването на конфликти, предоставянето на социални услуги, правата на човека, равенството между половете, облекчаването на бедността и трансфера на знания; подчертава, че принципът на консултиране на НПО в процесите на формулиране и прилагане на политики, както и при задаването на програмата за развитие трябва се спазва от партньорството между ЕС и Африка;
42. призовава за засилена подкрепа на съществуващите инициативи на африканските държави, като Африканския механизъм за партньорски проверки (APRM), който е най-сериозното усилие досега от страна на африканските лидери да подобрят управлението на континента, и различните инструменти, прилагани от АС, които ще увеличат собствения ангажимент на Африка в процеса;
43. изразява дълбока загриженост, че „профилите на управление“, изготвени от Комисията за всяка страна от АКТБ, които ще дават насоките за програмите за помощ за развитие във връзка с 2,7 млрд. евро допълнителни средства в рамките на десетия Европейски фонд за развитие, са разработени без елемент на участие; отбелязва, че допустимостта на държави бенефициери до допълнителни финансови средства е била преценена въз основа на група от критерии, свързани с въпроси като миграцията, либерализацията на търговията и борбата срещу тероризма, като само един критерий е бил пряко свързан с ЦХР; изразява тревога, че “профилите” на Комисията рискуват да подронят процеса на АМПП и че едва след приключване на разпределянето на допълнителните средства Комисията предлага стартиране на “Управленски форум” извън рамките на процеса на АМПП, както и че “с оглед улесняването на по-ефективно подпомагане на пан-африканската управленска архитектура (…) ЕС ще проучи нови възможности за привличане на финансови средства от Общността и държавите-членки”; призовава Комисията да се консултира с и да уведоми Европейския парламент и Съвета относно последващите мерки и изразходването на тези средства с цел да се гарантира, че те се разпределят за управленски инициативи, за подкрепа на управленската програма на АС и процеса на АМПП;
44. настоява, че взаимната отчетност означава също, че ЕС трябва да преодолее собствената си несъгласуваност в различните си споразумения за сътрудничество и финансови инструменти, както и липсата на хармонизация между различните участници от ЕС (държавите-членки, Комисията и различните й служби) и че европейските институции трябва изрично да докладват в своите оценки за постигнатия напредък по отношение на съгласуване на вътрешната и външна политика;
45. настоява, че, като част от горепосочените отношения, партньорите от ЕС и Африка трябва да признаят своите задължения да зачитат, защитават и прилагат правата на човека в своите международни политики и практики за развитие и инвестиции;
46. настоятелно приканва Комисията и Съвета да продължат да работят по съгласуването на политиките за развитие, свързани с други политики на ЕС, като например търговия, селско стопанство, риболов, миграция (изтичане на мозъци), търговия с оръжия и др.;
47. подчертава значението на парламентарния контрол на географските стратегически документи; следователно приветства решението на Съвета да предаде проектодокументите за национална стратегия на АКТБ на Съвместната парламентарна асамблея АКТБ-ЕС „за информация”, но посочва, че това е само първата крачка и че парламентите следва да могат да осъществяват пълен контрол върху тези програмни документи;
48. отбелязва, че засиленото партньорство между ЕС и Африка следва да доведе до подпомагане на развитието на ролята на Африка на глобалната сцена и до изграждането на евро-африкански съюзи относно въпроси като измененията в климата и опустиняването, търговията, управлението на международните структури за развитие, включително международните финансови институции;
49. отбелязва, че трябва да има съгласуваност на всички аспекти на партньорството между ЕС и Африка и че целите на енергийното партньорство следва да се развиват в съответствие с целите на партньорството за демократично управление и партньорствата за мир и сигурност;
50. настоятелно призовава Комисията да използва програмата си за помощ на АС за разширяване на достъпа на африканските парламенти, органите на местно управление и недържавни участници до провеждащия се в АС политически диалог , и за насочване на част от 55-те млн. евро специално за укрепването на ПАП;
51. изразява съгласие с ПАП, че е налице спешна нужда от засилване на ролята и правомощията, включително финансовата автономност на Съда на АС и на Африканската комисия за правата на човека и народите, от увеличаване на броя на държавите-членки на АС, които са ратифицирали протокола за учредяването на Съда, както и от определяне на осигуряването на пряк достъп на отделни лица и НПО до него като цел, и призовава комисиите да представят предложения, които биха могли да помогнат да се гарантира отговарянето на тази съществена нужда;
52. подчертава, че съществува голяма необходимост правата на човека да се включат във всички органи на АС, за да се гарантира пълното използване на всички възможности при нарушения на правата на човека;
53. отправя молба за включване в съвместната стратегия на точки за действие в областта на насърчаването на укрепването на мира и международната справедливост и борбата с международната престъпност в съответствие с международното право, като заявява, че ЕС и държавите-членки ще се стремят да споделят с африканските държави своя опит по отношение на приемането на необходимите правни изменения, необходими за приемането на Римския статут на Международния наказателен съд и следователно ще предоставят техническо съдействие и ще установят тясно сътрудничество, целящо извършването на законодателните и конституционални изменения, необходими за приемането и прилагането на Римския статут;
54. подчертава, че партньорствата, предвидени да укрепят управлението на местно и национално равнище, трябва да включват изграждане на капацитет, отчитащ изменението на климата при процесите на изготвяне на национални решения, засилване на участието в международни преговори и многостранни институции относно климата и подобряване на управлението на риска и стратегиите за предотвратяване на бедствия;
Икономически растеж, търговия и регионална интеграция
55. подчертава, че тази помощ за развитие е необходимо, но недостатъчно предварително условие за борба с бедността и че само устойчивото и дълготрайно икономическо, социално и екологично развитие, както и икономически растеж, основан на честна и плодотворна дейност в условията на свобода, равенство, сигурност и човешко достойнство, може да даде възможност на дадена държава да започне да се изкачва по стълбата на развитието и народът й постепенно да излезе от състоянието на бедност, при условие че този растеж се комбинира с правилните социални и екологични вътрешни и международни политики и че международните търговски политики благоприятстват такава среда;
56. вярва, че една съвместна стратегия между ЕС и Африка трябва да се основава на политика за устойчиво развитие, която взима под внимание действителните потребности на африканското население с цел гарантиране на нормален доход за дребните селскостопански производители, увеличаване на местната продукция, гарантиране на осигуряването на прехрана и живота в селските райони, изграждане на вътрешни и регионални пазари за борба с бедността в Африка;
57. счита, че съвместната стратегия следва да вземе предвид унищожителното въздействие на изменението на климата върху африканските държави и следователно призовава АС и ЕС да поставят изменението на климата в центъра на тази стратегия;
58. признава, че чуждестранните публични и частни инвестиции биха могли да насърчат развитието; при все това припомня, че за да окаже понижаващ ефект върху бедността, икономическият растеж трябва да води до повишени дългосрочни и нормални трудови възможности в местните общности ;
59. изразява съжаление от факта, че, макар намаляването на бедността и постигането на ЦХР до 2015 г. с право да остават пръв приоритет, схемата на тройката пропуска конкретни предложения за стимулиране на растежа чрез насърчаване на малките и средни предприятия и чуждестранните преки инвестиции, подобрени права за собственост и намаляване на административната тежест;
60. настоятелно призовава ЕС да гарантира, че организации, отпускащи заеми, като Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) и Центъра за развитие на предприятията, способстват малките и средни предприятия в Африка, и да зачита принципите, описани в доклада на Световната банка за миннодобивните индустрии за 2004 г. относно доброто управление при използването на природни ресурси ; смята, че трябва да се отдели повече внимание на неформалния сектор и че практиката на микрофинансиране трябва да се разшири и насърчи, за да се превърне и в инструмент за оправомощаване и социална интеграция на жените;
61. подчертава, че либерализацията на търговията е един от най-ефективните стимули както за икономически растеж, така и за политически и социален напредък; счита, че тя е задължителна предпоставка за намаляването на бедността и важен катализатор за устойчиво развитие в световен мащаб;
62. припомня, че споразуменията за икономическо партньорство (СИП) трябва да бъдат изготвени и договаряни както като споразумения за развитие, така и като търговски споразумения, което означава, че те трябва да се основават на принципите на асиметрията в полза на регионите от АКТБ, да подпомагат регионалната интеграция на АКТБ, създаването на стабилна, надеждна рамка за насърчаване на търговията и инвестирането в регионите от АКТБ, както и създаването и консолидацията на регионалните пазари преди каквото и да е отваряне на пазарите към ЕС;
63. признава, че СИП могат да се превърнат във важно средство за африканската търговия и регионалната интеграция, ако тяхното съдържание напълно отговаря на целите на политиката за развитие, но само при условие, че са полезни за развитието и предоставят възможност за освобождаване от задължения и, при необходимост, за дълги преходни периоди, за да могат местните производители и промишлености да се приспособят към новите пазарни условия;
64. счита, че съвместната стратегия следва да насърчи диалога за проучване на съгласуваността между СИП и търговското споразумение със Северна Африка, така че те да се превърнат в основа на интеграцията на африканския континент;
65. призовава за диференциран подход, основан на диверсификация, който да насърчи съществуващите добри практики, които гарантират нормални трудови условия в развиващите се държави, като например тези на международното движение за справедлива търговия, и да подкрепи съществуващите регионални икономически общности (РИО) в Африка и да даде възможност на панафриканската интеграция да следва своя собствен ритъм и програма; подчертава същественото значение на укрепването на търговията в рамките на самия Юг, развитието на регионалната интеграция и увеличаването на инвестициите от страна на африкански и други инвеститори; предвид това подчертава необходимостта от засилена техническа подкрепа за развитието на капацитета на Африка за производство на широк спектър от стоки и услуги;
66. настоява, че РИО трябва да бъдат стълбовете в процеса на африканска интеграция и създаването на панафрикански пазар и трябва да имат отношения не само пряко с Европа; настоява, че РИО не трябва да подкопава собствената програма на Африка за регионална интеграция, а да бъдат и инструменти за интеграция и търговия по оста Юг-Юг; следователно призовава ЕС да зачита собствения процес на интеграция на Африка, съгласно Договора за създаване на Африканската икономическа общност от 1991 г. (Договора от Абуджа), в който се предвижда Африканската икономическа общност да бъде създадена чрез постепенен процес, постигнат чрез координация, хармонизация и постепенна интеграция на дейностите на съществуващите и бъдещи РИО в Африка;
67. отбелязва, че бедността в Африка е явление предимно в селските райони – над 70% от най-бедното население в Африка зависи от селското стопанство за оцеляване и храна, и въпреки това помощта за развитие на селското стопанство намалява; и следователно приветства всички допълнителни инициативи за засилване на изграждането на капацитет в африканския селскостопански сектор, например чрез подпомагане на банки за семена и изследователска дейност в областта на диверсификацията на култури; и призовава за местен износ с добавена стойност в съответствие с принципа “всичко освен оръжие”;
68. припомня значението на доброто управление и прозрачността в използването на природни ресурси за развитие; напомня, че секторът на ресурсите може да стане движеща сила за устойчиво развитие само ако неговите отрицателни социални и екологични въздействия се сведат до минимум, а ползите и разходите се поделят справедливо сред населението; призовава всички партньори от ЕС, Африка и други партньори като Китай да засилят своите усилия за постигането на тези цели; призовава африканските държави да гарантират, че приходите се използват и за диверсификация на икономиката и развитие на икономическите дейности на по-високо равнище в производствената верига, по-отдалечени от чистото извличане на природни ресурси;
69. приветства инициативата на Комисията да стартира партньорство между ЕС и Африка в областта на енергетиката, като признава, че правилно изразходваните доходи от устойчиви енергийни източници могат да бъдат използвани като стимул за икономически растеж и развитие; подчертава, че във фокуса на партньорството трябва да бъде осигуряването на финансово достъпна енергия с цел намаляване на бедността чрез ефективност и възобновяеми енергийни източници, а не подсигуряване на енергийните доставки за Европа;
70. подчертава, че постигането на дълготраен икономически растеж и развитие налага нуждата от цялостна стратегия за преустановяване на текущото изчерпване на природните ресурси на Африка; подчертава по-специално спешната необходимост да се спре текущото обезлесяване и да се премахнат стимулите, които насърчават изсичането на гори; в този контекст призовава ЕС да въведе в Схемата за търгуване на емисии на ЕС (СТЕ) въглеродни кредити за тропическите гори и използването на земя и да стимулира възстановяването на нарушените екосистеми;
Инвестиция в хора
71. отбелязва, че във всяко партньорство приоритетът на Африка е съсредоточен върху социално-икономическото развитие на нейните хора;
72. припомня, че целите за развитие няма да бъдат постигнати ако равенството между половете и правата на жените не се спазват; отбелязва, че в ключови документи за политики ЕС е потвърдил своя ангажимент спрямо равенството между половете и че самият АС е поел амбициозни ангажименти в тази област, които трябва да оформят основата на партньорството; следователно подчертава, че съвместната стратегия следва да допринесе за интегрирания подход за равно третиране на жените и мъжете и за прилагането на специфични и конкретни действия, насочени към оправомощаването на жените;
73. подчертава значението на защитата на девойките и повишаването на осведомеността относно ранния брак, изнасилването, сексуалния тормоз в училище и уязвимостта на девойките към разпространението на ХИВ/СПИН;
74. подчертава, че настоящият международен ангажимент по отношение на образование и здравеопазване за всички трябва да бъде изрично включен в съвместната стратегия; отбелязва, че здравните грижи и образованието трябва да са в основата на всяка стратегия за развитие, ориентирана към бедните;
75. счита, че слабите здравни системи, включително кризата с човешките ресурси, са основна пречка за постигането на ЦХР в областта на здравето, и подчертава, че укрепването на здравните системи следва да бъде съществен елемент от съвместната стратегия, включително признаване на важната роля, която предоставящите здравни грижи недържавни институции, като основаните в дадена общност организации, играят при подпомагането на предоставянето на здравни услуги, особено в труднодостъпни области и сред най-маргинализираните и уязвими групи от населението;
76. отбелязва, че 63% от заразените с ХИВ в света живеят в Африка и че в редица африкански държави средната продължителност на живота пада драстично в резултат от пандемията от СПИН; следователно подчертава, че всеобщият достъп до услуги за ХИВ/СПИН, туберкулоза и малария и по-специално всеобщият достъп до превенция, лечение, грижи и подкрепа в Африка трябва да бъде включен в съвместната стратегия, тъй като тези болести оказват огромно въздействие върху икономическото и социалното развитие в Африка;
77. подчертава, че жените и девойките са особено уязвими към предаваните по полов път инфекции, включително ХИВ/СПИН, и усложнения при бременността, които водят до висока смъртност сред майките и новородените; следователно призовава за включване на сексуалното и репродуктивно здраве и права (СРЗП) в съвместната стратегия в съответствие с горепосочения план за действие Мапуто за привеждане в действие на континенталната политическа рамка за сексуално и репродуктивно здраве и права за периода 2007-2010 г.;
78. отбелязва, че фалшифицирането на медицински продукти в Африка (засягащи основно смъртоносни заболявания като малария, туберкулоза и ХИВ/СПИН) е нарастваща заплаха, която излага на риск живота на милиони хора ; насърчава ЕС и засегнатите държави да предприемат действия, по-специално правни и наказателни мерки, за борба с тази заплаха;
79. трябва да се обърне специално внимание на уязвимите групи от населението като вътрешно разселени лица (ВРЛ) и бежанци; следователно подчертава, че здравните услуги, включително в областта на репродуктивното здраве и доставките, трябва да се предоставят и по време на хуманитарни кризи;
80. подчертава значението на засилването на подкрепата за NEPAD (Ново икономическо партньорство за развитието на Африка) като главната африканска инициатива за устойчиво развитие;
81. настоява, че селското стопанство и осигуряването на прехрана следва да бъдат от основно значение в съвместната стратегия и подчертава, че политиките на ЕС, включително политиката относно субсидиите, не трябва да възпрепятстват селското стопанство и осигуряването на прехрана в Африка; следователно призовава стратегията да подкрепи засилената конкурентоспособност и производителност на африканското селско стопанство, също така и в контекста на кръга за развитие от Доха; отново настоятелно приканва ЕС да предложи финансова подкрепа за Цялостната селскостопанска програма на Африка, приета от АС и NEPAD;
82. подчертава, отново във връзка с тревожното и влошаващо се явление на опустиняване, необходимостта от подпомагане на методите за устойчиво селско стопанство; в тази връзка припомня, че за да има понижаващ ефект върху бедността, растежът трябва да бъде с широка основа, насочен към дребните стопани, и да води до по-големи трудови възможности;
83. настоява, че опустиняването и достъпът до вода за всички следва да бъдат от най-съществено значение за съвместната стратегия; изразява загриженост по-специално поради множеството отрицателни последици от опустиняването върху, наред с другото, осигуряването на прехрана, миграцията, бежанците и ВРЛ;
84. посочва, че Африка е континентът, за който се прогнозират най-тежки последици от изменението на климата, поради това настоятелно призовава ЕС, АС и техните държави-членки, както и всички инвеститори и участници от стопанските среди, да признаят своята отговорност за изменението на климата и ги призовава да разработят екологосъобразна стратегия за развитие за решаване на ситуацията, включително финансова рамка за приспособяване на околната среда; отново призовава ЕС да предложи финансова подкрепа за плана за действие на АС, приет през м. януари 2007 г.;
85. приветства инициативата на Комисията да стартира партньорство между ЕС и Африка по отношение на изменението на климата и да постави началото на Световен алианс за борба с изменението на климата; в тази връзка подчертава, че ЕС трябва да осигури значителни финансови средства за мерките за адаптиране в африканските държави; подчертава също така, че адаптирането не трябва да се разглежда само като хуманитарен въпрос; изтъква, че намаляването на риска и мерките за “устойчивост на климата” трябва да се включат в цялостната програма за развитие, включително в стратегическите документи за намаляване на бедността (СДНБ) и ВРЛ;
86. призовава съвместната стратегия да разгледа първопричините за миграцията и да обърне специално внимание на правата и интеграцията на мигрантите и на проблема с изтичането на мозъци, особено в сектора на здравеопазването, чрез представяне на практически решения за успешна кръгова миграция; подчертава, че ограничаването на миграцията към ЕС не следва да се счита нито за условие за помощ, нито за стратегия за развитие;
87. счита, че културата е ключов фактор за междукултурния диалог и междурелигиозното разбирателство, за усещането на национална и регионална идентичност, за силна социална основа и като сигурна база за солидарност в рамките на и между народите и че, следователно, програмата за устойчиво развитие трябва да включва културата;
88. счита, че тъй като в редица африкански страни дълговете са все още тежко бреме, което противодейства на всяко усилие за развитие, облекчаването на дълговете следва да се разглежда на индивидуална основа и следва да е обвързано с условието за укрепване на управлението, икономическите политики и за управление на дълга, и по-специално за гарантиране, че дълговете не се подновяват систематично от други заемодатели;
89. признава приложимостта и уместността на бюджетната подкрепа, която по-специално позволява подобряването на основни социални услуги като същевременно подпомага укрепването на структурата на африканските държави; при все това, призовава за внимателен подход при изплащане на помощи под формата на бюджетна подкрепа; настоява, че бюджетната подкрепа трябва да бъде разглеждана поотделно за всяка страна, в зависимост от нейното конкретно положение и че тя не е подходяща за нестабилни държави или страни в конфликт; призовава за установяването на показатели за човешко и социално развитие, за финансиране с цел равенство на половете и за образование и здравеопазване; в това отношение насърчава Комисията в допълнителна степен да разработи предложения от нея "договор за ЦХР" с предложените бенефициенти на бюджетна подкрепа; настоява, че бюджетната подкрепа трябва да бъде съпътствана с укрепване на капацитета за контрол на процеса от страна на парламентите, националните сметни палати, органите на местното управление и гражданското общество, така че да се избегне недостигът на ресурси за основните социални услуги; предлага бюджетната подкрепа да не заменя подкрепата в някои ключови сектори за развитие като образование и здравеопазване или сектори, за които има опасност да бъдат маргинализирани от правителствата бенефициери;
90. подчертава, че устойчивото развитие е възможно само ако представлява развитие за всички, включително за жените и малцинствата и/или уязвимите групи;
91. подчертава значението на подкрепата на ЕС за стратегии, целящи оправомощаване на жените, включително чрез подкрепа за микрокредитирането, както и чрез програми за сексуално и репродуктивно здраве, които са от изключително значение за борбата срещу ХИВ/СПИН;
Прилагане и контрол
92. отправя молба до Комисията и генералния секретариат на Съвета да изпращат всички последващи доклади за напредъка по изпълнението на стратегията на ЕС за Африка и до Европейския парламент; изисква също информация относно отпускането и изразходването 2.7-те милиарда EUR допълнителни финансови средства по десетия ЕФР, отпуснати за “управленски инициативи”, разработени от Комисията за всяка държава от АКТБ;
93. отправя молба към Комисията да посочи как е бил използван и преразпределен деветият ЕФР, за да позволи изпълнението на стратегията на ЕС за Африка; призовава за независима оценка на изпълнението на тази стратегия; изисква Комисията да предложи съвместен механизъм за изпълнение и оценка на новата съвместна стратегия, както на техническа, така и на политическа основа, включително всички финансови инструменти на ЕК за развитие на всички равнища;
94. приветства намерението на ЕС и АС да изготвят проект за план за действие за първия период на съвместната стратегия; изтъква, че той трябва да съдържа финансови и измерими показатели на всички нива на изпълнение (местно, национално, регионално и континентално) и във всички уместни финансови инструменти за сътрудничество, които ще улеснят контрола и ще го направят по-прозрачен; подчертава, че парламентарният контрол и контролът на органите на местно управление и гражданското общество трябва да са част от официалния процес на контрол;
95. призовава Комисията да гарантира, че всяка рамка за наблюдение включва наблюдението на съществуващи ангажименти от страна на АС и ЕС, като ЦХР, горепосоченият Договор от Котону, горепосоченият Призив за действия от Абуджа, Всеобщата декларация за правата на човека;
96. призовава в стратегията да се споменава изрично комуникационна стратегия с цел осведомяване на обществеността относно действията на правителствата и осигуряване на обратна връзка, която да гарантира, че правителствата са обвързани с потребностите на своите избиратели във връзка с тези политики;
97. насърчава стратегията да създаде политическо пространство за реален и ефективен диалог между хората чрез подходящо финансиране и гаранции за политическа независимост и да установи механизми, чрез които гражданското общество и недържавните участници могат да предоставят информация в процесите на вземане на решение от правителството, както и да държат властите отговорни пред хората;
98. призовава Комисията да посочи как ще финансира новата стратегия и своята програма за действие; отбелязва, че десетият ЕФР, географската програма за Южна Африка и тематичните програми на ИСР и Европейския инструмент за добросъседство и партньорство (ЕИДП) са единствените достъпни големи фондове за изпълнение на съвместната стратегия; настоява Комисията да гарантира съгласуваност при прилагането на тези инструменти за сътрудничество и съвместната стратегия; призовава Комисията да информира Европейския парламент и ПАП на всички етапи от процеса (програмиране, идентифициране, оценяване, финансово изпълнение и крайна оценка);
99. призовава първият план за действие да включва специфичен финансов пакет за панафрикански институции, дейности, които ще бъдат изпълнени на панафриканско равнище и новите партньорства (Лисабонските инициативи); настоява също, че националните, регионалните и континенталните парламенти трябва изрично да се считат за бенефициенти на помощта;
100. приветства факта, че Съветът създаде ad hoc работна група с експерти от заинтересовани държави-членки, които да координират позициите на държавите-членки по въпроси, обхванати от съвместната стратегия, и отправя молба до Комисията и Съвета да докладват редовно на Европейския парламент относно дейността на тази работна група;
101. потвърждава, че, в качеството си на важни управленски институции, и двата континентални парламента трябва да бъдат основни участници в последващите мерки на съвместната стратегия и че трябва да участват и органи на местното управление и недържавни участници, като Икономическият, социален и културен съвет (ECOSOCС) на АС и съответстващият ECOSOC на ЕС;
102. Следователно, изразява решителност да контролира, съвместно с ПАП, изпълнението на съвместната стратегия и на програмите за действие; затова призовава за създаване на съвместна парламентарна делегация на Европейския парламент и ПАП като форум, на който да се обсъждат по демократичен начин проблемите, засягащи връзките между нашите народи;
103. изразява решимост, съвместно с панафриканските организации, да гарантира съгласуваност между политиката за сътрудничество за развитие и други сфери на политики на ЕС, които оказват въздействие върху развиващите се държави в Африка;
104. отчита, че парламентарното наблюдение и одобрението на пакетите за помощ за развитие трябва да бъде условие за отпускането на финансови средства;
105. решава да организира, заедно с ПАП, съвместна парламентарна проява, предхождаща Втората среща на високо равнище ЕС-Африка, насрочена за м. декември 2007 г. в Лисабон;
0
0 0
106. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата и парламентите на държавите-членки, Комисията на АС, Изпълнителния съвет на АС, ПАП, Съвета на министрите на АКТБ и Съвместната парламентарна асамблея АКТБ-ЕС.
EXPLANATORY STATEMENT
1. Introduction / background: Why a new Africa Strategy?
While the purpose of the 2005 EU Strategy for Africa - to foster better and closer relations between EU and Africa in an all-Africa approach - was welcomed by the European Parliament, it was a unilateral European document. It failed to respect a fundamental principle underlined already in the declaration adopted at the first EU-Africa Summit in Cairo in April 2000, in that it was not a Strategy prepared "in a spirit of equality, respect, alliance and co-operation".
An additional flaw with the 2005 Strategy was the lack of parliamentary consultation, including on the European level. Although the European Parliament did adopt a report by Maria Martens on the Strategy, its views were not taken into account in the process.
At the ministerial EU-Africa meeting in Bamako in December 2005, the African Union Commission welcomed the EU Strategy for Africa “as a basis for a joint Africa-EU Strategy” and proposed to develop an action plan for its implementation. An EU-AU dialogue was started, and today, a new joint EU-Africa Strategy is in the making.
A new Joint Strategy should be welcomed for a number of reasons. EU-Africa relations have come a long way since the Cairo Declaration in 2000. In particular, the birth of the African Union and its institutions was a landmark in the promotion of all-African visions, principles and development, and it is high time that the AU and the EU together define and refine their partnership. The gradual strengthening of the AU institutions needs to be recognized and encouraged. The EU has also gone through changes, nearly doubling in size and taking on new challenges.
In addition, the world has changed and we now face a number of new global issues and challenges - linked to security, climate change, trade, migration etc. - which affect the EU-Africa relations.
On the other hand, some things have not changed. Sub-Saharan Africa remains the poorest region in the world, and many African countries remain behind schedule to achieve the Millennium Development Goals. There is a clear need for a new policy mix, a more comprehensive approach than in the past, with a focus not only on traditional development aid but also on other policy areas that have or could have an influence on African development.
The Joint Strategy is foreseen to be adopted, together with an Action Plan, at a second EU-Africa Summit in Lisbon in December 2007. A first step towards the adoption was taken at an AU-EU Ministerial Troika meeting that took place on 15 May this year, which adopted an Outline for the Joint EU-Africa Strategy. This is in itself a very welcome partnership-based approach.
However, the parliamentary dimension has yet to be taken into account in the process leading up to the adoption of the Strategy and in the follow-up and in the long term implementation and monitoring of the Strategy and the partnership. This aspect is missing from the Outline document.
2. Principles, objectives and visions on which the Strategy should be based
A new Strategy must be based on a set of common values, interests, objectives and visions. A number of shared fundamental values were underlined already in the Cairo Declaration of 2000: "strengthening representative and participatory democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, the rule of law, good governance, pluralism, international peace and security, political stability and confidence among nations".
In addition, a Joint Strategy must be built on the principles of partnership, ownership and equality. The vision should be of a "partnership of equals", meaning that decisions are taken through a constant dialogue, based on the values outlined above. A genuine partnership also means taking the cooperation beyond traditional development assistance, to areas of cooperation that will promote growth and security and thus promote development, and addressing global issues of common interest.
As regards ownership, the EU must live up to its commitments made in Paris in 2005 to support the African Union's own initiatives and priorities, including NEPAD (New Partnership for Africa's Development) and the African Peace and Security Architecture, as well as organisations for regional development and integration.
The Outline lists four main objectives of the future partnership:
(i) an EU-Africa political partnership, addressing "common challenges such as peace and security, migration and a clean environment";
(ii) the continued promotion of peace, security, sustainable development, human rights and regional and continental integration in Africa, and to reach all the Millennium Development Goals by 2015;
(iii) to address global challenges "such as human rights, trade, HIV/AIDS, malaria, tuberculosis, climate change, energy security and sustainability, ICT-issues, science and technology, terrorism and WMDs";
(iv) a "people-centred partnership", empowering non-state actors and involving all stakeholders;
Many of these objectives should be welcomed as a basis for the future partnership. However, there are both redundancies and gaps. Why, for instance, are WMDs mentioned but not small arms and light weapons? And while poverty reduction certainly should remain a central objective of the partnership, and the MDGs therefore need to have an important role, should it not also be a central objective to create growth for sustainable development in African countries, through support to SMEs, aid for trade etc.?
Furthermore, while it is a welcome objective to create a "people-centred partnership", why is not the link made to the role of parliaments as primary representatives of the people?
3. Policy content: Comments on the Troika outline
A positive and welcome aspect of the priority areas listed in the Outline is that they bring in some key aspects that are missing in the Objectives section described above, including issues such as small arms and light weapons, good governance and institution-building, economic issues, traditional development issues such as human and social development, agriculture and food security as well as more general aspects such as aid effectiveness and debt cancellation, increased ODA and the promotion of policy coherence for development in both EU and African policies.
3a. Peace and security
Without stable peace and long-term security there can be no sustainable development. A comprehensive approach is needed here, to form strategies covering the full spectrum of issues from conflict prevention to peace-keeping, conflict resolution and reconstruction.
The Outline stresses the need to promote human security, which is to be welcomed, but it fails to underline the need for particular attention to be paid to women, children and other particularly vulnerable groups in conflict situations.
Another missing aspect is the absolute necessity to combat violations of human rights, and to therefore pursue a zero-tolerance policy to impunity.
3b. Governance, human rights and the rule of law
The rapporteur fully supports the Outline focus on the need for institution-building, on supporting Africa-owned governance reform programmes such as the African Peer Review Mechanism and the African Charter on Democracy, Governance and Elections and on addressing illegal trade in natural resources, as these are all crucial to transparency, accountability and ultimately also to combating poverty.
Mutual transparency and accountability ought to be fundamental principles of a closer EU-Africa partnership. Mismanagement, fraud and corruption cannot, must not, ever be accepted and must be diligently persecuted. In this respect, the African Peer Review Mechanism needs to be strengthened and generalised to the whole continent.
3c. Economic growth and trade
Only with sustainable economic growth can a country create long-term development and gradually move out of poverty.
This aspect is well understood in the Strategy outline, but needs to be translated into concrete proposals and actions to promote growth, for instance through the promotion of Small and Medium-Sized Enterprises and of Foreign Direct Investment, through micro-credits, strengthened property rights and reduction of administrative burdens on small-scale entrepreneurs.
Trade can be a very powerful driver for economic growth for African countries, but only when terms of trade are fair and equal. Therefore, the whole range of aid for trade measures needs to be considered and made part and parcel of the Strategy and Action Plan. Furthermore, barriers to trade for African products must be tackled.
The Economic Partnership Agreements (EPAs) remain a particular source both of concern and opportunity. Ideally, the EPAs could become an important tool for African trade, not only with Europe and other parts of the world but also within African regions. However, this can only be the case if they are "development-friendly" and allow for - where needed - exemptions and long transition periods in order for domestic producers and industries to adapt to new market situations. In addition, a solution acceptable to all parties must be found to addressing any incoherencies between the EPAs and existing regional integration programmes.
3d. Education and health
Further efforts - in the EU-Africa partnership but also domestically in African countries - will need to be made in areas of basic health and basic education. Representing four of the eight MDGs, health and education should receive a significant part of EU funds - and a minimum of 20 % of the total - allocated to Africa. Special focus is needed on gender equality, to strengthen the role of women and girls in society.
3e. Migration
The challenges linked to migration are a common concern for African and European countries. The rapporteur welcomes the intention expressed in the Strategy Outline to use the Partnership to better manage migration, "in a spirit of shared responsibility and cooperation", and to tackle the exploitation of vulnerable people by implementing the EU-Africa Plan of Action on trafficking on Human Beings.
But it is important for the Strategy and Action Plan to tackle the roots of migration. Another issue that needs to be addressed is the problem of brain drain.
3f. Sustainable development, environment and climate change
The rapporteur welcomes the ambition expressed in the Outline to jointly "respond and adapt to climate change and other global environmental challenges, such as desertification, deforestation, biodiversity, and issues related to toxic waste" and to mainstream environmental sustainability into the implementation of development policies. These ambitions need to be translated into concrete actions in the final Strategy and Action Plan.
4. General issues
Increased ambitions for a closer partnership need to be accompanied by sufficient funding. With several different financing instruments involved, a coherent approach is needed, as is a financial pan-African envelope.
Finally, any new elements brought to the EU-Africa partnership through the Strategy needs to be duly integrated into future Country and Regional Strategy Papers, and National Indicative Programmes.
13.9.2007
СТАНОВИЩЕ НА КОМИСИЯТА ПО ВЪНШНИ РАБОТИ
на вниманието на комисията по развитие
Състоянието на отношенията между ЕС и Африка
( 2007/2002(INI) )
Докладчик по становище:
Michel Rocard
ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Комисията по външни работи приканва водещата комисия по развитие да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
1. Подчертава изключително сериозната ситуация в повечето африкански държави, по отношение на която международната общност предприема твърде ограничени мерки;
2. изразява съжаление за равнодушието към конфликтите в Африка, което все още твърде често преобладава на международната сцена, както и в медиите; поради това констатира със задоволство приемането през 2005 г. на развитието на Африка за приоритет на Европейският съюз и ангажимента на Съвета за отделяне до 2015 г. най-малко на 0,7% от брутния вътрешен продукт за оказване на помощ за развитие; надява се да наблюдава изпълнението на този ангажимент;
3. изисква предприемането на решителни мерки и преминаването към една ефективна система на международни санкции за да се сложи край на безнаказаността в региона, както и на нарушенията на правата на човека и международното право при въоръжените конфликти и на нападенията над цивилното население, мироопазващите сили и сътрудниците на международни хуманитарни организации;
4. счита за погрешно мнението, че достъпът на африкански стоки до световните пазари е ключът към бъдещето развитие на континента; следователно счита, че мерките за временна или секторна закрила на определени сектори могат да бъдат от решаващо значение за икономическото развитие на национално и местно равнище; въпреки това е на мнение, че целта, която трябва да бъде преследвана, е отварянето и развитието на търговията;
5. признава, че един засилен ангажимент в областта на международната търговия е важен компонент на Стратегията за развитие на Африка, особено от гледна точка на постигането на Целите на хилядолетието за развитите (ЦХР), при което обаче трябва да се отчитат съществуващите регионални особености;
6. настоятелно изисква преустановяването на всякаква финансова, която да води до нарушаване на конкуренцията при износа на селскостопански продукти, за да получи Африка по-добра възможност за пълноценно развитие на своя търговски потенциал; настоятелно изисква Европа да продължи усилията си за систематично премахване на митническите ограничения за защита на нейните пазари;
7. подчертава, че либерализацията на търговията е един от най-ефективните стимули както за икономически растеж, така и за политически и социален напредък; счита, че тя е задължителна предпоставка за намаляването на бедността и важен катализатор за устойчиво развитие в световен мащаб;
8. призовава Европейската комисия и делегациите на ЕС да бъдат изключително бдителни и да предупреждават навременно международната общност за ситуации, свързани с напрежение на етническа, религиозна и езикова основа на континента;
9. счита за необходимо въвеждането на по-строги разпоредби в действащия Кодекс за поведение на ЕС относно незаконната търговия с оръжие, за да се сложи край на разпространението на малокалибрено и леко стрелково оръжие, което прави възможно продължаването на кръвопролитните конфликти в много страни на Юг;
10. настоява, че демокрацията и зачитането на човешките права могат да бъдат осъществени единствено чрез практически действия, което е от съществено значение за заздравяването на трайно установената политическата култура; подчертава, че условията за предоставяне на международна помощ следва да поставят акцент върху доброто административно управление, сигурността на гражданите, свободата на мисълта, свободата на печата, независимостта на съдебната власт и съдебния контрол върху дейността на полицията;
11. потвърждава, че създаването на малки предприятия е от ключово значение за развитието на континента; счита системата за микрокредитиране за полезно средство за подпомагане на дребния бизнес и за насърчаване на потреблението; счита, че микрокредитите следва да намерят по-широко приложение за насърчаване развитието на разгърната мрежа от малки предприятия;
12. подчертава в тази връзка същественото значение на укрепването на търговията в рамките на самия Юг, заедно с насърчаването на регионалната интеграция и поддържането на голям обем инвестиции от страна на африкански и други инвеститори; предвид това подчертава необходимостта от засилена техническа подкрепа за развитието на капацитета на Африка за производство на широк спектър от стоки и услуги;
13. настоятелно приканва Комисията да не свежда политическия диалог единствено до правителствено равнище, а да привлече в него и парламентите и неправителствените организации;
14. подчертава значението на регионалното сътрудничество за сигурността, икономическото развитие и политическата стабилност; счита, че Комисията трябва да поощрява регионалното сътрудничество и че Африканският съюз трябва да играе важна роля в този процес.
ПРОЦЕДУРА
Заглавие
Актуално състояние на отношенията ЕС-Африка
Позовавания
2007/2002(INI)
Водеща комисия
DEVE
Подпомагаща(и) комисия(и) Дата на обявяване в заседание
AFET
18.1.2007 г.
Засилено сътрудничество – дата на обявяване в заседание
Докладчик Дата на назначаване
Michel Rocard
27.2.2007 г.
Предишен докладчик
Обсъждане в комисия
5.6.2007
11.9.2007
Дата на приемане
12.9.2007
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
51
5
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Vittorio Agnoletto, Roberta Alma Anastase, Robert Atkins, Christopher Beazley, Angelika Beer, Bastiaan Belder, Monika Beňová, André Brie, Cristian Silviu Buşoi, Santos, Marco Cappato, Véronique De Keyser, Hanna Foltyn-Kubicka, Michael Gahler, Jas Gawronski, Alfred Gomolka, Klaus Hänsch, Anna Ibrisagic, Jelko Kacin, Ioannis Kasoulides, Metin Kazak, Vytautas Landsbergis, Francisco José Millán Mon, Ria Oomen-Ruijten, Justas Vincas Paleckis, Ioan Mircea Paşcu, Alojz Peterle, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Hubert Pirker, Samuli Pohjamo, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Saryusz-Wolski, György Schöpflin, István Szent-Iványi, Antonio Tajani, Charles Tannock, Inese Vaidere, Geoffrey Van Orden, Jan Marinus Wiersma, Josef Zieleniec
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Carlo Fatuzzo, Milan Horáček, Anneli Jäätteenmäki, Tunne Kelam, Jaromír Kohlíček, Erik Meijer, Nickolay Mladenov, Rihards Pīks, Aloyzas Sakalas
Заместник(ци) (чл. 178, пар. 2), присъствал(и) на окончателното гласуване
Eduard Raul Hellvig, Bilyana Ilieva Raeva
Коментари (достъпни само на един език)
...
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
3.10.2007
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
28
0
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Margrete Auken, Thijs Berman, Josep Borrell Fontelles, Marie-Arlette Carlotti, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Alexandra Dobolyi, Alain Hutchinson, Romana Jordan Cizelj, Filip Kaczmarek, Glenys Kinnock, Maria Martens, Gay Mitchell, Luisa Morgantini, Miguel Portas, Horst Posdorf, Toomas Savi, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Luis Yañez-Barnuevo García, Anna Záborská, Jan Zahradil
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Milan Gaľa, Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Atanas Paparizov, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Заместник(ци) (чл. 178, пар. 2), присъствал(и) на окончателното гласуване
