16.4.2009
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено вследствие на въпроси, изискващи устен отговор B6‑0489/2008 и B6‑0494/2008
съгласно член 108, параграф 5 от правилника
от Gérard Deprez
от името на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи
относно годишния дебат относно постигнатия през 2008 г. напредък по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие (членове 2 и 39 от Договора за ЕС)
Резолюция на Европейския парламент относно годишния дебат относно постигнатия през 2008 г. напредък по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие (членове 2 и 39 от Договора за ЕС)
Европейският парламент ,
–
като взе предвид членове 2, 6 и 39 от Договора за ЕС и членове 13, 17 до 22, 61 до 69, 255 и 286 от Договора за ЕО, които представляват главното правно основание за развитието на ЕС и на Общността като пространство на свобода,
–
като взе предвид въпросите, изискващи устен отговор до Съвета ( B6‑0489/2008 ) и до Комисията ( B6‑0494/2008 ), разисквани на пленарното заседание, проведено на 17 декември 2008 г. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+PV+20081217+ITEM-014+DOC+XML+V0//IT&amp;language=EN ,
–
като взе предвид член 108, параграф 5 от своя правилник,
A.
като има предвид, че десет години след влизането в сила на Договора от Амстердам:
– достиженията на правото на ЕС в областта на правосъдието, свободата и сигурността са се увеличили значително, потвърждавайки избора на държавите-членки за широко включване на институциите на Европейския съюз в определянето на политиката в тази област с цел гарантиране на свобода, сигурност и правосъдие за гражданите на Съюза,
– според периодичните проучвания, провеждани от Евробарометър, при болшинството от гражданите на Съюза се затвърждава чувството, че действията на равнище ЕС имат добавена стойност в сравнение с тези, предприети само на национално равнище, и две трети от гражданите на ЕС подкрепят действията на равнище ЕС, които насърчават и защитават основните права (включително правата на децата), както и борбата срещу организираната престъпност и тероризма, а само 18 % смятат, че действията на равнище ЕС не са допринесли с нищо повече,
Б.
като има предвид, че изброените по-горе положителни фактори не могат да компенсират:
– продължаващата юридическа слабост и сложност на процеса на вземане на решения в ЕС, особено в области като полицейското и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси, и липсата на подходящ демократичен и съдебен контрол на равнище ЕС,
– нежеланието на болшинството държави-членки да засилят политиките си, свързани с основните и гражданските права; в същото време изглежда от все по-съществено значение усилията да не се съсредоточават единствено върху трансгранични случаи, за да се избегнат двойни стандарти в една и съща държава-членка,
– непрестанната необходимост от допълнително развитие и правилно прилагане на общата имиграционна политика и политика за предоставяне на убежище на ЕС, която изостава по отношение на одобрения в Хагската програма и Европейския пакт за имиграцията и убежището график,
– трудностите, пред които е изправена Комисията при осигуряването на навременното и правилно прилагане на голяма част от наскоро приетото общностно законодателство, успоредно със справянето с огромния обем кореспонденция, жалби и растящ брой искове, свързани с нарушения,
– необходимостта от по-широко участие на Европейския парламент и националните парламенти в оценката на реалното въздействие на законодателството на ЕС на местно равнище,
– все още недостатъчно развитата мрежа на представители на гражданското общество и заинтересованите лица във всяко политика от пространството на свобода, сигурност и правосъдие (ПССП), тук е уместно да се отбележи, че едва наскоро министрите на правосъдието на държавите-членки решиха да изградят мрежа, с цел взаимно укрепване на националното законодателство и че следва това да се направи и за другите области на ПССП,
– факта, че сътрудничеството се развива бавно дори между агенциите на ЕС и риска положението да се усложни още повече с увеличаването на броя на други органи с оперативни задачи на равнище ЕС,
В.
като има предвид необходимостта да се припомнят:
– продължаващата предпазлива позиция, възприета от Съвета и от Комисията след приемането на резолюцията на Парламента от 25 септември 2008 г. относно годишния дебат относно постигнатия през 2007 г. напредък по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие Приети текстове, P6_TA(2008)0458 . и по време на пленарните разисквания през декември 2008 г. относно защитата на основните права в Европейския съюз и напредъка, постигнат в областта на ПССП,
– подкрепата на националните парламенти за по-широко интерпарламентарно сътрудничество, особено в областта на ПССП, демонстрирана с техния принос към общите дебати и по конкретни поводи като преразглеждането на правилата на ЕС за прозрачността, Рамковото решение 2002/475/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно борбата срещу тероризма ОВ L 164, 22.6.2002 г., стр. 3. , новото законодателство на ЕС относно досиетата на пътниците Предложение за рамково решение на Съвета относно използване на досиетата на пътниците (PNR − Passenger Name Record) за целите на правоприлагането (COM(2007)0654). , Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 77. , оценката на Директива 2003/9/EО на Съвета от 27 януари 2003 г., определяща минимални стандарти за приемането на лица, търсещи убежище ОВ L 31, 6.2..2003 г., стр. 18. и по прилагането на съдебно сътрудничество по наказателноправни и гражданскоправни въпроси,
1.
призовава държавите-членки, които не са ратифицирали Договора от Лисабон, да направят това възможно най-скоро, тъй като той ще доведе до преодоляване на по-съществените недостатъци в ПССП като:
– създаде една по-съгласувана, прозрачна и стабилна от правна гледна точка рамка,
– засили защитата на основните права като даде юридически обвързваща сила на Хартата на основните права на Европейския съюз Текст на Хартата: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2007:303:0001:0016:EN:PDF Пояснения: (по-нататък наричана „Хартата”) и позволи на ЕС да се присъедини към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи,
– даде правомощия на гражданите на Съюза и на гражданското общество, като ги включи в законодателния процес и им предостави по-широк достъп до Съда на Европейските общности,
– включи Европейския парламент и националните парламенти в оценката на политиките на ЕС и по този начин повиши отчетността на европейската администрация и националните администрации;
2.
призовава Европейския съвет, Съвета и Комисията:
а) официално да включат новоизбрания Европейски парламент в приемането на следващата многогодишна програма по ПССП за периода 2010-2014 г., тъй като тази програма, след влизането в сила на Договора от Лисабон следва да бъде изпълнявана основно от Съвета и Парламента по процедурата на съвместно вземане на решения; като се има предвид, че такава многогодишна програма не трябва да се ограничава само до предложенията, съдържащи се в докладите на групите "Бъдеще" на Съвета, следва да бъдат включени и националните парламенти, тъй като те следва да играят основна роля при определянето на приоритетите и изпълнението им на национално равнище;
б) да насочат вниманието си към бъдещата многогодишна програма и преди всичко към подобряването на основните и гражданските права, съгласно наскоро направените препоръки на Парламента Вж. резолюцията на ЕП от 14 януари 2009 г. относно положението с основните права в Европейския съюз за периода 2004-2008 г. (Приети текстове, P6_TA(2009)0019 ). , чрез развиване на целите и принципите посочени в Хартата, провъзгласена от институциите в Ница през 2000 г. и повторно провъзгласена в Лисабон на 12 декември 2007 г.;
3.
Смята за неотложно и уместно Комисията:
а) спешно да предприеме инициативи за подобряване на защитата на гражданските права като защитата на данните, правото на дипломатическа и консулска защита и на свобода на движението и пребиваването;
б) да разработи механизъм за гарантиране на по-широко гражданско участие в определянето на съдържанието на понятието гражданство на Съюза чрез разработването на механизми за консултации и подкрепа на мрежи от заинтересовани страни;
в) да представи завършена програма от мерки на равнище ЕС за засилване на процесуалните права на обвиняемите и необходимите гаранции в досъдебната и следсъдебната фаза, особено в случаите, засягащи лица, които не са граждани на съответната държава, и в по- общ план да разшири контрола на европейското наказателно право и мерките за сигурност по отношение на защитата на гражданските права;
г) редовно да събира и разпространява всички актуални неутрални данни, свързани с развитието на основните политики по ПССП като миграционните потоци, развитието на организираната престъпност и в частност на тероризма (вж. Оценка на заплахата от организирана престъпност в ЕС (ОСТА) и Доклада за ситуацията и тенденциите във връзка с тероризма в ЕС (TE-SAT) на Европол);
д) да представи възможно най-скоро очакваните правни инструменти относно други категории работници от трети страни по процедурата „Синя карта на ЕС” като сезонни работници, служители по вътрешно-корпоративен трансфер и платени стажанти, както и относно мандата на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници (FRONTEX); по-специално, да гарантира, че FRONTEX разполага с необходимите ресурси за постигане на целите си и да информира подробно Парламента относно преговорите за сключване на споразумения с трети страни в областта на имиграцията;
е) да установи Европейска политика за вътрешна сигурност, която да допълва националните планове за сигурност, така че гражданите на Съюза и националните парламенти да имат ясна представа за добавената стойност на дейността на равнище ЕС; по-специално да укрепи политиката на ЕС по отношение на борбата срещу определени видове организирана престъпност като престъпността в кибернетичното пространство, трафика на хора, сексуалната експлоатация на деца и корупцията, чрез предприемане на ефективни действия и използване на всички налични инструменти за сътрудничество за постигане на измерими резултати, включително чрез действия с оглед приемането на законодателен инструмент относно конфискуването на финансовите активи и имуществото на международни престъпни организации и повторното използване на тези активи и имоти за социални цели;
ж) да продължи да прилага принципа на взаимното признаване на правните решения в областта както на гражданското, така и на наказателното правораздаване на всички етапи на съдебната процедура, и по-специално в областта на наказателното правораздаване, с цел осигуряване на общоевропейска система на признаване и взаимна приемливост на доказателствата, при пълно зачитане на основните права;
з) да допълни развитието на взаимното признаване чрез поредица от мерки за укрепване на взаимното доверие, по-специално чрез сближаване на материалното и процесуалното наказателно право и на процесуалните права, подобряване на взаимната оценка на функционирането на правораздавателните системи и подобряване начините на укрепване на взаимното доверие сред юристите, а именно подобряване на правното обучение и подкрепа на създаването на мрежи;
и) да изгради прозрачна и ефективна външна стратегия на ЕС в областта на ПССП, основаваща се на убедителна политика, особено в областите, в които Общността има изключителна компетентност, например по споразуменията за обратно приемане, защитата на външните граници и визовата политика (както в случая с програмата на САЩ за отмяна на визовия режим);
й) да приканва Съвета да се консултира с Парламента редовно, дори в случаите на международни споразумения за съдебно и полицейско сътрудничество по наказателноправни въпроси, тъй като настоящият отказ на Съвета да прави това противоречи на принципа на лоялното сътрудничество и демократичната отчетност на ЕС; призовава по-специално Комисията да представи критерии за развитие на истинска европейска политика по отношение на споразуменията с трети държави за правна взаимопомощ или екстрадация при наказателни дела, отчитайки принципа на недискриминация между гражданите на ЕС и гражданите на съответните трети държави;
к) да въведе конкретно законодателство за предоставяне на дипломатическа и консулска защита на всички граждани на Съюза, независимо от това дали въпросната държава-членка е представена на територията на третата държава или не;
л) да представи нови предложения с цел изпълнение на решенията на Съда на Европейските общности относно защитата на основните права при замразяването на активи на физически и юридически лица, също и с оглед на решенията на Съда на Европейските общности по отношение на лицата, посочени в приложението към Решение 2008/583/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания ОВ L 188, 16.7.2008 г., стр. 21. , по-специално в дела T-284/08 PMOI срещу Съвета и T-256/07 PMOI срещу Съвета;
м) да укрепи взаимното доверие и солидарността между администрациите на държавите-членки, като:
– установи, в сътрудничество със Съвета на Европа, по-високи стандарти за качество на съдебното Препоръка на Европейския парламент до Съвета относно качеството на наказателното правосъдие и хармонизирането на наказателноправното законодателство в държавите-членки, (ОВ С 304 Е, 1.12.2005 г., стр. 109). и на полицейското сътрудничество;
– укрепи и демократизира механизмите за взаимна оценка, които вече са предвидени в контекста на Шенгенското сътрудничество и борбата срещу тероризма;
– разшири модела на взаимна оценка и помощ между държавите-членки, установен в рамките на Шенген, така че той да обхване всички политики по ПССП, засягащи граждани от други държави-членки или от трети държави (като политиките в областта на миграцията и интеграцията, както и при изпълнението на програми за борба с тероризма и радикализацията);
н) да засили координацията и допълването между съществуващи и бъдещи агенции на ЕС като Европол, Евроюст, Фронтекс и CEPOL, тъй като тези органи следва да преодолеят ембрионалното си и неуверено сътрудничество и да установят по-тесни връзки със съответните национални служби като постигат по-високи стандарти на ефективност и сигурност и увеличават прозрачността си и отчетността си пред Европейския парламент и националните парламенти;
о) да продължи непрекъснато да развива и укрепва общата политика на Съюза в областта на управлението на границите, като поставя акцент върху необходимостта от определяне, възможно най-бързо, на глобална структура на стратегията на ЕС по отношение на границите, както и върху начина, по който всички свързани програми и проекти следва да си взаимодействат и функционират като едно цяло, с оглед оптимизиране на тяхната взаимовръзка и недопускане на дублиране или непоследователност;
4.
настоятелно призовава Комисията да положи всички необходими усилия за завършване на съответните проекти и за гарантиране на възможно най-бързото влизане в сила на Визовата информационна система (ВИС) и Шенгенската информационна система от второ поколение (ШИС ІІ);
5.
препоръчва на Комисията да не представя преждевременно законодателни предложения за въвеждане на нови системи - в частност системата за влизане/излизане, докато ВИС и ШИС II не са налице и функционират; препоръчва оценка на реалната необходимост от такава система, с оглед на очевидното й препокриване с вече съществуващи системи; счита, че е изключително важно да се разгледат всички необходими промени на съществуващите системи и да се предостави съответна оценка на реалните разходи, възникващи в хода на целия процес;
6.
приканва Комисията да включи в своето предложение за многогодишна програма горепосочените препоръки и препоръките, формулирани от Парламента в гореспоменатата му резолюция от 25 септември 2008 г., както и в следните резолюции:
– резолюция на Европейския парламент от 14 януари 2009 г. относно положението с основните права в Европейския съюз за периода 2004-2008 г. Приети текстове, P6_TA(2009)0019 . ,
– резолюция на Европейския парламент от 2 април 2009 г. относно проблемите и перспективите, свързани с европейското гражданство Приети текстове, P6_TA (2009)0204. ,
– резолюция от 27 септември 2007 г. за изпълнението на Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 г. относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход ОВ C 219 E, 28.8.2008 г., стр. 317. ,
– резолюция от 10 март 2009 г. относно следващите стъпки в управлението на границите в Европейския съюз и аналогичен опит в трети страни Приети текстове, P6_TA(2009)0085 . ,
и
– резолюция от 10 март 2009 г. относно бъдещето на Общата европейска система за предоставяне на убежище Приети текстове, P6_TA(2009)0087 . ;
7. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата и парламентите на държавите-членки.
