ОКОНЧАТЕЛЕН
A6-0338/2007
20.9.2007
ДОКЛАД
за убийствата на жени в Централна Америка и Мексико и ролята на Европейския съвет в борбата срещу това явление
(2007/2025(INI))
Комисия по правата на жените и равенството между половете
Докладчик:
Raül Romeva i Rueda
PE 388.414v03-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ.............................................................................................13
ПРОЦЕДУРА...........................................................................................................................18
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно убийствата на жени в Централна Америка и Мексико и ролята на Европейския съвет в борбата срещу това явление
( 2007/2025(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид Всеобщата декларация за правата на човека от 1948 г.,
– като взе предвид международните пактове за правата на човека от 1966 г.,
– като взе предвид Конвенцията за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените от 1979 г. и факултативния протокол към него от 1999 г.,
– като взе предвид Интерамериканската конвенция за предотвратяване, наказване и премахване на насилието срещу жени (Конвенция от Белен, щат Пара) от 1994 г.,
– като взе предвид Конвенцията против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително третиране или наказаниe от 1984 г. и факултативния протокол към него от 2002 г.,
– като взе предвид препоръките, отправени в доклада, озаглавен „Изчезване и убийство на голям брой жени и момичета в Мексико“ от 12 май 2005 г., изготвен от докладчика на Комисията по равни възможности за мъжете и жените към Съвета на Европа, както и препоръките, съдържащи се в отговора на Комитета на министрите на Съвета на Европа, приет с решение 939/2.4 същата година,
– като взе предвид препоръките, отправени в доклада „Човешки права на жените, интегриран подход за равно третиране на жените и мъжете и насилието срещу жени“ във връзка с мисията в Мексико на специалния докладчик на Организацията на обединените нации относно насилието срещу жените, неговите причини и последици г-жа Yakin Ertürk през м. януари 2006 г.,
– като взе предвид препоръките, отправени в доклада „Човешки права на жените, интегриран подход за равно третиране на жените и мъжете и насилието срещу жени“ във връзка с мисията в Мексико на специалния докладчик на Организацията на обединените нации относно насилието срещу жените, неговите причини и последици г-жаYakin Ertürk през м. януари 2005 г.,
– като взе предвид препоръките, отправени в доклада относно състоянието на човешките права на жените в Сиудад Хуарес, Мексико и правото на жените да не бъдат обект на насилие и дискриминация, изготвен от Интерамериканската комисия за правата на човека през м. март 2003 г.,
– като взе предвид изслушването относно убийствата на жени, проведено в Европейския парламент през м. април 2006 г. и организирано съвместно от комисията по правата на жените и равенството между половете на ЕП и подкомисията по правата на човека на ЕП,
– като взе предвид третия отчетен доклад на Федералната комисия на Мексико за предотвратяване и премахване на насилието срещу жените в Сиудад Хуарес,
– като взе предвид Споразумението за икономическо партньорство, политическо координиране и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна 1 , и Мексиканските съединени щати, от друга страна, и Споразумението за политически диалог и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и републиките Коста Рика, Салвадор, Гватемала, Хондурас, Никарагуа и Панама, от друга страна 2 , от 2003 г. (подлежи на ратификация), както и Рамковото споразумение за сътрудничество между Европейската икономическа общност и републиките Коста Рика, Салвадор, Гватемала, Хондурас, Никарагуа и Панама 3 ,
– като взе предвид документите относно регионалната стратегия на Европейския съюз за периодите 20012006 г. и 2007-2013 г. по отношение на страните от Централна Америка и Мексико,
– като взе предвид третата цел от Целите на хилядолетието за развитие, а именно целта, свързана с насърчаване на равенството между половете и овластяване на жените,
– като взе предвид член 45 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисията по правата на жените и равенството между половете ( A6-0338/2007 ),
А. като има предвид, че терминът „убийства на жени“ се основава на юридическото определение на насилието срещу жени, съдържащо се в член 1 на Конвенцията от Белем, щат Пара, а именно че под насилие срещу жени следва да се разбира всякакво действие или поведение, свързано с половата принадлежност на жертвите, което причинява смърт, вреда или физическо, сексуално или психологическо страдание на жена, както в обществената сфера, така и в областта на личния живот; като има предвид, че наказването и премахването на този вид действия и поведение е задължително и следва да представлява приоритет за всяка държава, която съблюдава принципа на правовата държава,
Б. като има предвид, че настоящата резолюция представлява приканване към ефективно подобряване на незадоволителното положение в отделни държави и че следователно констатациите и предложенията в настоящата резолюция по никакъв начин не представляват обвинение към правителствата на напълно суверенни държави, които са равнопоставени партньори в областта на международната политика,
В. като има предвид, че насилието срещу жени има световно, а не само регионално измерение, и че се отнася за всички държави, включително тези в Европа и че настоящият доклад е част от една стратегия на световно равнище, насочена към съвместно осъществяване от страна на ЕС и неговите партньори на действия и усилия с оглед на изкореняването и предотвратяването навсякъде на причинените от насилие смъртни случаи сред жените, като има предвид също така необходимостта от насърчаване на диалога, сътрудничеството и обмена на най-добри практики в това отношение между страните от Латинска Америка и Европа,
Г. като има предвид, че убийствата на жени в Сиудад Хуарес и Гватемала се отличават с изключителна жестокост и че много от жертвите са били жертва на сексуално насилие, което само по себе си представлява жестоко, нечовешко или унизително отношение; че в случая на Сиудад Хуарес има наслагване на факторите демографски растеж, миграционни потоци и организирана престъпност и че голяма част от тези убийства са извършени в районите, в които се намират така наречените „ maquiladoras “ (предприятия, извършващи подизпълнителска дейност), в които не се вземат мерки за сигурност, необходими за защита на жените,
Д. като има предвид, че голяма част от тези убийства са извършени в районите, в които се намират така наречените „ maquiladoras “ (предприятия, извършващи подизпълнителска дейност) и че, както установява докладът на специалния докладчик на Организацията на обединените нации г-жа Yakin Ertürk относно насилието срещу жените, неговите причини и последици, следва да се създадат в тези райони необходимите инфраструктури, така че придвижването на работниците и служителите да е по-сигурно,
Е. като има предвид, че от 1999 г. Мексико има статут на наблюдател в Съвета на Европа и участва в заседанията на Комитета на министрите и на посланиците по силата на този статут; като има предвид, че Мексико също така е ратифицирало Протокола от Палермо относно борбата срещу трафика на хора на Съвета на Европа,
Ж. като има предвид, че убийствата на жени не могат се обяснят единствено с „цялостна обстановка на насилие“, а следва да се вземат предвид дискриминацията и местният социално-икономически контекст, който е неблагоприятен за жените (в още по-голяма степен при жените от коренното население), високото равнище на бедност, икономическата зависимост на жените, престъпните групировки, както и фактът, че незаконните формации и нелегалните органи за сигурност 1 не са били разформировани,
З. като има предвид резолюция 1454 (2005) на Парламентарната асамблея на Съвета на Европа, озаглавена „Изчезване и убийство на голям брой жени и момичета в Мексико“, според която „понастоящем мексиканските органи полагат значителни усилия на всички равнища [...] за подобряване на социалната структура в тези градове и за борба с насилието срещу жените [...], както и за разследване на убийствата и изчезването на жените [...] и даване под съд както на извършителите на тези престъпления, така и на служителите, които в началото са проявили небрежност при разследванията и са възпрепятствали правосъдието”,
И. като им предвид безнаказаността в това отношение, под която се разбира липсата по закон и в действителност на наказателна, административна, дисциплинарна или гражданска отговорност за извършителите на тези действия, фактът, че те избягват да бъдат обект на разследвания или присъди, липсата на бюджетни средства и честото възпрепятстване на достъпа до правосъдието за жените жертви и техните близки,
Й. като има предвид, че Мексико е ратифицирало статута на Международния наказателен съд, учреден в Рим,
К. като има предвид, че всяка правова държава трябва да насърчава подходящи политики, които предоставят на жените като цяло и най-вече на жените от най-малко облагодетелстваните слоеве подходяща защита срещу дискриминацията, насилието и оттам срещу убийствата на жени; като има предвид, че на първо място следва да се информират доставчиците на обществени услуги относно сериозността на този проблем,
Л. като има предвид, че Мексико също така е било избрано за председател на Съвета по правата на човека на Обединените нации,
М. като има предвид, че в борбата срещу убийствата на жени и срещу безнаказаността следва да се отчете засилването на превантивните мерки, премахването на всякаква дискриминация в законодателен план, улесняването на процедурите по подаване на сигнали до съответните органи и на мерките за защита на свидетелите, както и укрепването на съдебната система и съдебните процедури ( по-специално що се отнася до борбата срещу организираната престъпност) от съдебното разследване до изпълнението на присъдите,
Н. като има предвид, че възстановяването на институциите в едни случаи, и укрепването им в други, са от съществено значение за ефективната борба срещу насилието, основаващо се на полова принадлежност, и че и в двата случая са необходими подходящи човешки и финансови ресурси,
О. като има предвид точка 9 от програмата за действие на четвъртата Световна конференция на жените в Пекин през 1995 г., която същевременно е основен принцип, провъзгласяван на всички международни конференции през изминалото десетилетие: „Изпълнението на настоящата програма за действие, включително в рамките на законодателството на различните държави и благодарение на изработване на стратегии, политики, програми и приоритети за развитие, е от изключителната компетенция на всяка държава, зачитаща всички права на човека и основни свободи, а взимането под внимание и строгото зачитане на различните етични и религиозни ценности, на културното наследство и философските убеждения на отделните лица и техните общности следва да помогнат на жените да упражняват изцяло основните си права и да постигнат равенство, развитие и мир",
П. като осъжда факта, че някои полицейски агенти са използвали методи на изтезание, за да изтръгнат признания от предполагаеми извършители на убийства на жени,
Р. като има предвид, че Мексико, както и всички държави от Централна Америка, са подписали и ратифицирали Всеобщата декларация за правата на човека на Обединените нации,
С. като има предвид, че две гражданки на Нидерландия са станали жертви на убийство: Hester Van Nierop (убита през 1998 г.) и Brenda Susana Margaret Searle (през 2001 г.) 1 ,
Т. като има предвид, че въпросът за убийствата на жени и безнаказаността на извършителите на престъпни актове срещу жени е повдигнат от Мексико преди повече от 15 години,
У. като има предвид честота на насилието в страни, в които поради съществуващите социални стереотипи жените са първите жертви на различните прояви на това насилие,
Ф. приветствайки законодателните мерки, приети в Мексико, по-специално Общия закон за правото на жените на живот без насилие от м. февруари 2007 г., както и създаването на специализирани институции с федерален и регионален характер, като например специалната прокуратура, създадена през 2006 г., за разследване на престъпления, свързани с актове на насилие срещу жени, комисията за Хуарес и Националния институт на жените,
Х. като признава усилията в областта на законодателството на страните от Централна Америка във връзка с признаването на правата на жените в законодателството, изразява все пак загриженост във връзка с трудностите и забавянето на неговото прилагане,
Ц. като има предвид, че Интерпарламентарният съюз за диалог и сътрудничество на жени членове на парламентите на Испания, Мексико и Гватемала, създаден с цел да насърчава законодателни мерки за премахване на насилието срещу жени,
Ч. като има предвид, че развитието и утвърждаването на демокрацията и принципа на правовата държава, както и зачитането на правата на човека и основните свободи следва да бъдат неразделна част от външните действия на Европейския съюз,
Ш. като има предвид правно обвързващия и за двете страни характер на клаузите относно правата на човека и демокрацията в споразумението между ЕО и Мексико за икономическо партньорство, политически диалог и сътрудничество,
Щ. като има предвид, че при сключване на споразумения, които съдържат клауза, свързана с правата на човека и демокрацията, Европейският съюз и неговите партньори поемат отговорността да следят от самия момент на подписване
Параграфи Ц, Ч и Ш – извадки от резолюцията на Европейския парламент от 14 февруари 2006 г.относно клаузата относно правата на човека демокрацията в споразуменията, сключвани от Европейския съюз. за зачитането на международните норми в областта на правата на човека и че тази клауза е обвързваща за всички страни по споразумението,
1. призовава за задълбочаване на процеса на изпълнение на препоръките, отправени в различните доклади и международни инструменти за защита на правата на човека, по-специално в упоменатите по-горе доклади и инструменти, отнасящи се до човешките права на жените; в това отношение признава, че Мексико е постигнало напредък в законодателната област със закона за равнопоставеността между мъжете и жените и федералния закон за предотвратяване и премахване на дискриминацията и го насърчава да продължи в тази насока;
2. настоятелно призовава правителствата на Мексико и на страните от Централна Америка да предприемат необходимите мерки за постигане на Целите на хилядолетието за развитие на Обединените нации;
3. призовава националните правителства в рамките на двустранните им отношения с държавите от Латинска Америка, както и европейските институции в рамките на стратегическото партньорство, да подпомагат чрез програми за сътрудничество и предоставяне на финансови и технически средства политиките за защита и предотвратяване на насилието срещу жени, като създаване и развиване на програми за повишаване на осведомеността и обучение относно въпросите, свързани с равенството между половете, да увеличават бюджета на органите, отговарящи за разследванията на убийства, да създават ефикасни системи за капацитета защита на свидетелите, жертвите и техните семейства, да увеличават на съдебните органи, органите за сигурност и прокуратурите с оглед на преследването и наказването на извършителите и борбата срещу трафика на наркотици и организираната престъпност, призовава също за насърчаване на по-тясна координация между институциите в тези области на всички правителствени равнища;
4. призовава европейските институции да насърчават сътрудничеството и диалога между Европейския съюз, държавите-членки и страните от Централна Америка и Мексико и да подкрепят инициативите, които се провеждат на всички равнища, за да се сложи край на насилието срещу жени и да се насърчат подходящите мерки за защита на жертвите и техните роднини;
5. призовава Европейския съюз да насърчава междуинституционално съгласуване на действията с Мексико и държавите от Централна Америка, като подкрепя създаването на програма за обмен и сътрудничество в областта на борбата срещу насилието, основаващо се на полова принадлежност, и да поощрява сътрудничеството между обществената администрация на държавите-членки и техните партньори за осъществяване на проекти за оказване на съдействие и обмяна на опит в това отношение;
6. признава волята за борба с безнаказаността, ясно показана от политическите партии, представени в Конгреса на Република Гватемала, воля, за която свидетелства създаването на международна комисия срещу безнаказаността в Гватемала; настоятелно призовава правителството, което ще бъде избрано в тази държава, да продължи да полага усилия в тази насока и да предвиди институционалните условия, необходими, за да изпълни тази международна комисия своя мандат, и отправя призив към международната общност да следи за изпълнението на тази съвместна инициатива за борба с безнаказаността;
7. настоятелно приканва държавите в Централна Америка да предприемат всички необходими мерки, за да се борят ефикасно срещу насилието срещу жени; призовава тези мерки да гарантират пълното зачитане на правата на човека, така както са определени от Всеобщата декларация за правата на човека и от Американската декларация за правата и задълженията на човека, като предоставяне на безплатни адвокатски услуги на жените жертви и техните семейства; приканва федералното правителство на Мексико да продължи предприетите за тази цел енергични действия на предишните адмиинстрации;
8. приканва държавите да премахнат всички дискриминационни понятия относно жените в националното законодателство; признава напредъка на Мексико в това отношение с приемане на федералния закон за предотвратяване и премахване на дискриминацията и на закона за равнопоставеността между мъжете и жените и призовава органи на тези страни да насърчават законодателни инициативи за определяне на насилието в рамките на семейството и сексуалния тормоз на работното място и във всички сфери на обществения живот за тежки престъпления, както и да изработят политики и норми за борба с безнаказаността и насърчаване на равенствата между половете, като се опират на препоръките и заключенията на представителите на гражданското общество, които се занимават със случаите на убийства на жени;
9. призовава правителствата на държавите в Централна Америка и Мексико да зачитат и улесняват дейността на неправителствените организации и организациите на гражданското общество, оказващи подкрепа на жените, жертви на убийства, да зачитат роднините на жертвите и правозащитниците, като създадат ефективна система за защита на свидетелите и механизми за обезщетение на роднините на жертвите, не само в парична форма, но и като психологическа подкрепа и достъп до правосъдието, и да водят диалог с всички тези партньори, като се признава съществената роля, която те изпълняват в рамките на обществото;
10. настоятелно приканва държавите да гарантират трудовите права на жените в националните законодателства и на всички правителствени равнища и да упражняват контрол над предприятията по отношение на спазването на Корпоративната социална отговорност, като се зачитат достойнството, сигурността, физическото и психическо благополучие и трудовите права на техните работнички и служителки;
11. приканва правителствата на Белиз, Хондурас и Никарагуа да ратифицират факултативния протокол на конвенцията за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените;
12. призовава Европейската комисия в рамките на настоящите споразумения или при водене на преговори да насърчава вписването на взаимно задължение за създаване на механизми за прилагане на клаузата относно правата на човека и демокрацията, чиято юридическа формулировка следва да подчертава задълженията, произтичащи от международните пактове, подписани от държавите-членки на Европейския съюз, Мексико и страните от Централна Америка, като специално внимание се отделя зачитането на правата на жените и на равенството между жените и мъжете, както е предвидено в Конвенцията за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените и факултативния протокол към нея; както и в интерамериканската декларация за правата на човека;
13. призовава Европейския съюз, в рамките на сътрудничеството му с Мексико и Централна Америка, да даде предимство на преструктурирането и укрепването на съдебната и затворническата система в региона и да насърчава обмена на най-добри практики, организирането на информационни кампании и механизми за защита на жертвите, свидетелите и членовете на семейството, особено при подаване на сигнали за убийства на жени; счита, че това сътрудничество следва да включи и други участници, като Международното бюро по труда, и по-специално службата на ОИСР за връзка с Мексико, с оглед на разработване на най-високо равнище на програми и механизми, позволяващи да се обезпечи сигурност за жените, достойни условия на труд и равенство на работното място;
14. призовава Европейската комисия да представи методологично предложение, което да се обсъди също така и на Парламентарната евро-латиноамериканска асамблея (EuroLat) и на срещата на върха EURLAT в Лима през м.юли 2008 г., относно начините за координиране на различните европейски инициативи за борба срещу убийствата на жени и тяхната безнаказаност, съвместно с местните институции и организации, и за предприемане на действия по информиране на техния персонал относно въпросите, свързани с равенството между половете и насилието срещу жени; призовава също така тези инициативи да бъдат редовно представяни и обсъждани в комисията на ЕП, която е компетентна по правата на жените и равенството между половете, заедно с делегацията на ЕП за връзки с държавите от Централна Америка и Съвместния парламентарен комитет ЕС-Мексико;
15. приканва Делегацията на Комисията в Мексико да създаде във възможно най-кратки срокове нова програма за правата на човека, която да представлява продължение на осъществяваните през последните години действия и да бъде съсредоточена върху три приоритетни линии: а) хармонизиране на мексиканското законодателство с международните ангажименти, поети в областта на правата на човека, като прилагането на протокола от Истанбул (факултативния протокол към конвенцията против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително третиране или наказание); б) премахване на насилието, основаващо се на полова принадлежност; в) реформа на съдебната система;
16. приканва Комисията да отдели от бюджета, предназначен за двустранно сътрудничество, самостоятелна бюджетна линия за програмите в областта на правата на човека в Мексико и Централна Америка, за да не се отнема от недостатъчните отпуснати средства;
17. призовава Европейския съюз, в рамките на политическия диалог с федералното правителство на Мексико и с правителствата на държавите в Централна Америка, както и на диалога с гражданското общество, да повдига темата за насилието срещу жени и по-специално убийствата на жени, както и за необходимостта от достъп до правосъдието за роднините на жертвите и организациите, оказващи им подкрепа;
18. приветства положените усилия в областта на равенството между половете и настоятелно приканва съответните органите на Общността да подкрепят и допринасят за установяване на постоянен диалог и обмен на положителен опит в тази област; призовава все пак Европейската комисия да отделя повече внимание на убийствата на жени, насилието и дискриминацията по отношение на жените в стратегическите документи за отделните държави за периода 2007 г.-2013 г. и да предложи план за действие;
19. приканва държавите-членки да подкрепят тези постъпки относно недопускането на дискриминация между мъжете и жените и да допринасят за установяването на структуриран диалог с цел обмен на най-добрите практики в тази област;
20. призовава във възможно най-скоро време в рамките на преговорите по Споразумението за асоцииране с държавите от Централна Америка към оценката на въздействието върху устойчивото развитие да се добави проучване на въздействието върху равенството на половете, като неговите заключения се вземат предвид при преговорите;
21. призовава Комисията да предоставя информация относно напредъка в рамките на преговорите по Споразумението за асоцииране Централна Америка - Европейска общност преди приключване на преговорите и във всички случаи преди срещата на върха Европейски съюз/Латинска Америка и Карибите, която ще се проведе в Лима през м. май 2008 г.;
22. настоятелно приканва представителствата на Европейския съюз, както и посолствата на държавите-членки да организират кръгла маса относно насилието, основаващо се на полова принадлежност в различните му проявления, и по-специално убийствата на жени в световен план и безнаказаността на техните извършители, в която да участват представителите на различните парламентарни мрежи и инициативи, центрове за изследвания, асоциации по правата на човека и въпросите, свързани с равенството между половете, и роднините на жертвите;
23. призовава Съвместния парламентарен комитет ЕС-Мексико, както и делегацията на ЕП за връзки с държавите от Централна Америка да гарантират, че въпросът за насилието, основаващо се на полова принадлежност, убийствата на жени и безнаказаността на техните извършители в Мексико, Централна Америка и Европа систематично се включва в програмата за техните посещения в региона, както и в посещенията в Европа на парламентарните делегации от Мексико и Централна Америка, с оглед гарантиране на системен контрол на положението във връзка с правата на човека, както е предвидено в нормите, одобрени от Съвета на председателите на делегации на Европейския парламент през 2006 г.;
24. предлага да се проведе съвместно изслушване от страна на комисията на ЕП, която е компетентна по правата на жените и равенството между половете, подкомисията на ЕП по правата на човека и компетентните делегации преди срещата на върха Европейски съюз/Латинска Америка и Карибите, предвидена в Лима през 2008 г. , за да се направи оценка на предприетите мерки, включително и опита на органите, създадени в тази област, в борбата срещу насилието, основаващо се на полова принадлежност, както в Европейския съюз, така и в Латинска Америка;
25. призовава в тази оценка да се включат всички случаи на жертви – гражданки на страна – членка на Европейския съюз;
26. настоятелно приканва Съвета и бъдещите председателства на Европейския съюз, с оглед на всичко гореизложено да приемат ръководни насоки относно правата на жените, които биха представлявали съществен принос към укрепване на последователността и съгласуваността на политиката на Европейския съюз в областта на правата на човека;
27. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията и държавите-членки, както и на Съвета на Европа и правителствата на Мексико и страните в Централна Америка.
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ
Une audition sur les féminicides au Mexique et en Amérique centrale ( "Ni una muerta más" - pas une morte de plus ), organisée par la commission des droits de la femme et de l'égalité des genres et par la sous-commission "droits de l'homme", s'est tenue en avril 2006 au Parlement européen.
Cette audition a réuni des députés européens, des représentants des gouvernements du Mexique et du Guatemala, M me Yakin Ertük, rapporteur spécial des Nations unies, M me Ruth-Gaby Vermot-Mangold, rapporteur du Conseil de l'Europe, ainsi que des experts de la société civile organisée.
La rédaction du présent texte est le résultat des travaux réalisés pendant et après l'audition, qui ont ainsi permis de créer une base de données utile pour échanger des communications urgentes et unir les efforts.
Le présent rapport s'inscrit dans une stratégie globale de la commission des droits de la femme et de l'égalité des genres concernant l'éradication, au niveau mondial, de la violence à l'encontre des femmes. Le Mexique et les pays d'Amérique centrale ne sont pas les seuls pays où existe ce phénomène de "féminicide". Le présent rapport a pour but de concrétiser les actions et les efforts conjoints pour l'éradication et la prévention des morts violentes de femmes.
Le terme "féminicide" se base sur la définition juridique de la violence faite à la femme, précisée à l'article 1 er de la Convention de Belém do Pará: " on entend par violence contre la femme tout acte ou comportement fondé sur la condition féminine qui cause la mort, des torts ou des souffrances physiques, sexuelles ou psychiques à la femme, aussi bien dans sa vie publique que dans sa vie privée ".
Le phénomène du féminicide a été défini en tant que tel pour la première fois au Mexique comme étant " l'ensemble des crimes de lèse-humanité comprenant les assassinats, les séquestrations et les disparitions de fillettes et de femmes dans un contexte de défaillance institutionnelle. Il s'agit d'une fracture de l'État de droit qui favorise l'impunité. Le féminicide est un crime d'État. "
Violence féminicide dans la République mexicaine. Chambre des députés du Congrès de l'Union. 59 e législature. Commission spéciale pour instruire et poursuivre les cas de féminicides dans la République mexicaine. Mexico, 2006. Le phénomène du féminicide est à replacer dans un contexte social influencé par la mentalité patriarcale, dans lequel les femmes supportent la majeure partie du travail domestique et procréatif, ce qui les empêche de devenir socialement autonomes. S'y ajoutent l'insécurité, les inégalités, la pauvreté et le contexte de modernisation de l'économie par le biais des maquiladoras (usines de sous-traitance).
En Amérique centrale et au Mexique, le nombre de morts violentes a considérablement augmenté ces dernières années. Un intérêt croissant du public et une meilleure organisation des parents et amis des victimes ont permis de dénoncer les crimes et de rendre le phénomène de plus en plus visible, même si la lutte n'a pas progressé de façon satisfaisante.
Selon les chiffres officiels mexicains, 6 000 fillettes et femmes ont été assassinées dans le pays entre 1999 et 2006 et, pour la seule année 2004, 1 205 petites filles ont été victimes d'assassinat
Le chiffre global comprend les morts violentes ayant des causes diverses telles que les accidents de la route, les incendies, la violence intrafamiliale et les féminicides. Voir le rapport de la commission spéciale sur les féminicides de la 59 e législature de la Chambre des députés, ainsi que les rapports de gestion de la commission chargée de prévenir et d'éradiquer la violence contre les femmes à Ciudad Juárez. . Au Guatemala, 1 188 femmes ont été assassinées entre 2001 et août 2004. Au Salvador, le nombre d'assassinats qui s'élevait à 2 374 en 2001 est passé à 2 933 en 2004. Au Honduras, 442 femmes, jeunes filles et fillettes ont perdu la vie entre 2002 et 2005. Au Nicaragua, 203 femmes ont été assassinées et victimes d'homicide entre 2003 et 2005
Données de la police nationale, voir le rapport CLADEM 2007. .
Les États concernés ont fini par mettre en place des mesures législatives pour faire face au problème, sans toutefois réussir à s'attaquer suffisamment aux causes profondes des féminicides. En conséquence, les mesures préventives sont peu nombreuses, les enquêtes continuent à être insuffisantes et la majorité des auteurs des crimes n'ont pas été jugés.
Les assassinats de deux Européennes, Hester Van Nierop
Le crime est toujours impuni. en 1998, à Ciudad Juárez, et Brenda Susana Margaret Searle en 2001, à Chichen Itzá, au Yucatán, sont des cas emblématiques. L'absence d'éclaircissements quant au meurtre de Hester Van Nierop et la lenteur des poursuites pénales à l'encontre des assassins de Brenda Searle mettent en valeur les insuffisances considérables de l'appareil judiciaire.
Les assassins de Brenda Searle n'ont été condamnés qu'en 2007.
Le contexte général dans lequel se déroulent les féminicides est marqué par:
N'oublions pas les caractéristiques locales très spécifiques; ainsi, Ciudad Juárez est une ville frontalière avec les États-Unis, point de passage de la drogue, ayant connu un développement rapide et ne disposant pas de services adaptés.
– les inégalités sociales: le Mexique et l'Amérique centrale
Par exemple, au Honduras, troisième pays le plus pauvre d'Amérique latine, 80 % de la population vit dans la pauvreté; au Nicaragua, 50 % des habitants se situent sous le seuil de pauvreté. se caractérisent par de profondes inégalités économiques dans la société et la dépendance financière de la femme par rapport à l'homme;
– la mentalité patriarcale: la structure sociale mexicaine et centraméricaine est basée sur une mentalité patriarcale où la violence à l'encontre des femmes est extrêmement courante. Non seulement le patriarcat banalise la violence envers les femmes, mais il entraîne une importante segmentation du marché du travail et freine la reconnaissance de la contribution politique des femmes;
– la modernisation économique à partir des années 1990, avec l'implantation croissante de maquiladoras (usines de sous-traitance), dont beaucoup sont à capital européen: la main-d'œuvre de ces entreprises est en grande partie (parfois en majorité) féminine et très jeune. Les plaintes sont nombreuses quant aux conditions de travail déplorables: absence de contrats permanents, conditions dégradantes, irrégularité et insécurité des possibilités de transport vers le lieu de travail et infrastructures publiques déficientes. Le non-respect des droits du travail des ouvrières et, par conséquent, de leurs droits humains renforce l'image culturelle de la femme en tant qu'être inférieur, voire méprisable
Le féminicide dans le secteur des maquiladoras , Francesca Gargallo, FIDH. ;
– un État de droit défaillant: de toute évidence, les États ne parviennent à garantir ni l'efficacité de l'appareil judiciaire, ni l'accès à la justice, ni la sécurité, ni la pleine jouissance des droits humains pour leurs ressortissants;
– l'impunité: l'impunité est le fruit de la corruption et de l'inefficacité du pouvoir judiciaire, et elle implique la complicité avec les coupables et leur protection (directe et indirecte). Elle contribue à encourager la criminalité et crée un climat d'insécurité collective. Les crimes commis en particulier envers les femmes bénéficient généralement d'une plus grande impunité que les autres crimes, comme l'a fait remarquer le Secrétaire général des Nations unies dans le contexte de la campagne visant à éradiquer la violence à l'encontre des femmes, lancée à l'occasion de la célébration du 8 mars (Journée internationale de la femme) en 2007;
– la violence sociale: on constate une présence accrue de gangs de malfaiteurs au Mexique et l'existence de corps illégaux et d'appareils clandestins de sécurité
Terminologie utilisée par les Nations unies. Voir l'"Accord entre l'Organisation des Nations unies et le gouvernement du Guatemala relatif à la création d'une commission internationale contre l'impunité au Guatemala" (Comisión Internacional Contra la Impunidad en Guatemala - CICIG), novembre 2006. qui ont vu le jour dans les conflits armés d'Amérique centrale;
– des structures institutionnelles inefficaces: les pays d'Amérique centrale continuent à subir les séquelles des conflits armés dans la région. Leurs systèmes judiciaires et pénaux sont trop fragiles pour empêcher les violations des droits humains;
– la stigmatisation des victimes de la part des autorités: de nombreuses plaintes dénoncent l'attitude des fonctionnaires de la police et de la justice qui dénigrent les personnes en raison de leur façon de s'habiller, de leurs activités professionnelles ou de leurs relations personnelles. Le but est de discréditer les victimes, qualifier les affaires de cas isolés et détourner l'attention de ce qui est réellement important: la sécurité, le droit à la vie et la dignité des femmes et des jeunes filles assassinées. En Amérique centrale, on a tendance à imputer les assassinats de femmes aux maras (bandes de jeunes délinquants) ou au contexte de la prostitution afin de minimiser le problème;
– la violence des assassinats: les assassinats sont caractérisés par la haine et la misogynie. Les femmes sont séquestrées, abusées sexuellement, torturées, assassinées, mutilées et abandonnées dans le désert, au bord des routes, sur les marchés ou dans des terrains vagues;
– le manque de ressources financières des institutions créées pour lutter contre le féminicide: les institutions créées par les États sont confrontées principalement à un manque de ressources financières et humaines
Tel est le cas du Plan Nacional de Prevención y Erradicación de la Violencia Intrafamiliar contre la Mujeres (Plan national de prévention et d'éradication des violences intrafamiliales contre les femmes - PLANOVI) au Guatemala. ;
– des déficiences des législations nationales et de la ratification des instruments internationaux: au Mexique et en Amérique centrale, il existe des lois et des plans nationaux visant à la prévention et l'éradication de la violence faite aux femmes, y compris la lutte contre les féminicides, mais la majorité de ces mesures ne sont pas appliquées efficacement pour des raisons diverses, telles que le manque de ressources humaines et financières.
Voir les annexes fournies par les parlements nationaux. Le Nicaragua, par exemple, n'a pas ratifié le protocole facultatif de la CEDEF
Convention sur l'élimination de toutes les formes de discrimination à l'égard des femmes (CEDEF). , qui instaure une procédure de signalement des violations des droits humains et qui permet au Comité pour l'élimination de la discrimination à l'égard des femmes de lancer une enquête sur des violations graves des droits de la femme.
Votre rapporteur considère que le caractère des relations qui unissent l'Union européenne au Mexique et à l'Amérique centrale, ainsi que l'engagement de toutes les parties concernées de respecter pleinement les droits humains, obligent l'Union européenne à agir et à proposer un soutien total pour que les féminicides ne restent pas impunis, par le recours à tous les instruments dont elle dispose, depuis les programmes préventifs jusqu'à une aide au rétablissement et au renforcement des institutions.
Les accords qui lient les parties représentent une base suffisante pour agir. L'instauration (ou la réinstauration) d'un État de droit, où l'appareil judiciaire serait restructuré pour pouvoir fonctionner à l'abri de la corruption et permettre un accès à tous les citoyens, doit être la priorité de la coopération et du dialogue politique , à l'initiative de l'Union européenne.
De la même façon, cet objectif doit marquer l'orientation du troisième pilier des relations de l'Union européenne, à savoir le chapitre commercial , en particulier lorsque sont impliquées des entreprises à capital européen. La responsabilité sociale des entreprises (RSE), qui est ici engagée, implique la prise en compte d'aspects liés à l'égalité entre hommes et femmes: un salaire digne et équitable pour les employées, leur protection contre les discriminations de type sexiste sur le lieu de travail et, enfin, la question de la sécurité pendant les trajets.
Concrètement, votre rapporteur fait à l'Union européenne les suggestions suivantes:
– disposer d'un personnel spécialisé dans les questions d'égalité entre hommes et femmes, au sein des représentations de l'Union européenne dans les pays concernés;
– prévoir des compétences concrètes, comme un poste de coordinateur sur les questions d'égalité entre hommes et femmes et le féminicide; produire des rapports, à transmettre à la Commission, au Conseil et au Parlement européen, sur les progrès et les difficultés dans ce domaine;
– faire de la question des féminicides et de l'impunité un point obligatoire des ordres du jour des enceintes des différents niveaux du dialogue politique , tels que le comité mixte et le comité conjoint;
– créer une table ronde permanente sur les féminicides et, dans le cas du Mexique, en coopération au niveau de l'OCDE, en particulier au sein du point de contact national de l'OCDE qui est chargé de veiller au respect des principes directeurs à l'intention des entreprises multinationales;
– inclure le thème de la lutte contre le féminicide et l'impunité dans les documents de stratégie par pays 2007-2013 , au plus tard au moment de leur révision à mi-parcours;
– réserver une place privilégiée à cette question dans la négociation d'un accord d'association avec l'Amérique centrale ;
– de la même façon, l'inscrire à l'"agenda incorporé" ( inbuilt agenda ) de l' accord de partenariat avec le Mexique , en particulier dans l'accord bilatéral sur les investissements.
En ce qui concerne la question des féminicides et de l'impunité au Mexique et en Amérique centrale, le rôle du Parlement européen est surtout de surveiller la Commission et les États membres dans leurs efforts pour éradiquer le problème dans la région. Il est donc important que le Parlement européen se réunisse sur le thème des féminicides avant le prochain sommet Union européenne - Amérique latine, qui se tiendra à Lima en mai 2008, avec l'appui de toutes les institutions et personnes susmentionnées, afin de faire un bilan et d'adapter la stratégie future aux résultats obtenus.
ПРОЦЕДУРА
Заглавие
Убийствата на жени в Централна Америка и Мексико и ролята на Европейския съвет в борбата срещу това явление
Номер на процедура
2007/2025(INI)
Водеща комисия Дата на обявяване в заседание на разрешението
FEMM 15.02.2007 г.
Докладчик Дата на назначаване
Raül Romeva i Rueda 10.09.2007 г.
Разглеждане в комисия
25.06.2007 г.
11.9.2007 г.
Дата на приемане
11.09.2007 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
31
0
1
Членове на ЕП, присъстващи на окончателното гласуване
Edit Bauer, Emine Bozkurt, Hiltrud Breyer, Edite Estrela, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Lissy Gröner, Zita Gurmai, Esther Herranz García, Lívia Járóka, Urszula Krupa, Esther De Lange, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Zita Pleštinská, Karin Resetarits, Teresa Riera Madurell, Raül Romeva i Rueda, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Konrad Szymański, Britta Thomsen, Anne Van Lancker, Anna Záborská
Заместник(ци), присъстващ(и) на окончателното гласуване
Gabriela Creţu, Anna Hedh, Christa Klaß, Marusya Ivanova Lyubcheva, Maria Petre, Zuzana Roithová
Заместник(ци), (чл. 178, пар. 2 ), присъстващ(и) на окончателното гласуване
Luis de Grandes Pascual, José Javier Pomés Ruiz, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Дата на внасяне
20.09.2007 г.
