P7_TA(2010)0174
Съгласуваност на политиките на ЕС за развитие и понятието „официална помощ за развитие плюс“
A7-0140/2010
Резолюция на Европейския парламент от 18 май 2010 г. относно съгласуваността на политиките на ЕС за развитие и концепцията „официална помощ за развитие плюс“(ОПР+) ( 2009/2218(INI) )
Европейският парламент
, –
като взе предвид членове 9 и 35 от съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитието: „Европейският консенсус“ ОВ C 46, 24.2.2006 г., стр. 1.
,
–
като взе предвид дял V от Договора за Европейски съюз, и по-специално член 21, параграф 2, който определя принципите и целите на ЕС в областта на международните отношения, както и член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз (Договора от Лисабон), който потвърждава, че ЕС взема предвид целите на сътрудничеството за развитие при изпълнението на политиките, които биха могли да засегнат развиващите се страни,
–
като взе предвид член 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз (Договора от Лисабон), който отново потвърждава, че EС осигурява съгласуваност между различните си политики и действия, като отчита всички свои цели,
–
като взе предвид член 12 от Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (Споразумението от Котону),
–
като взе предвид Съвместната стратегия Африка-ЕС, приета в Лисабон през 2007 г.,
–
като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „Съгласуваност на политиките за развитие: ускоряване на напредъка към постигане на Целите на хилядолетието за развитие“ ( COM(2005)0134 - SEC(2005)0455 ),
–
като взе предвид първия двугодишен доклад на ЕС относно последователността на политиките за развитие ( COM(2007)0545 ) и придружаващия го работен документ на службите на Комисията ( SEC(2007)1202 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета и до Европейския парламент, озаглавено „Кодекс за поведение на ЕС относно разделението на труда в областта на политиката за развитие“ ( COM(2007)0072 ),
–
като взе предвид доклада на ЕС от 2009 г. относно съгласуваността на политиките за развитие ( COM(2009)0461 окончателен) и придружаващия го работен документ на службите на Комисията ( SEC(2009)1137 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „Съгласуваност на политиките за развитие – установяване на рамка на политиката за единен подход в целия Съюз“ ( COM(2009)0458 окончателен),
–
като взе предвид работния документ на службите на Комисията, озаглавен „Съгласуваност на политиките за работната програма за развитие“ ( SEC(2010)0421 окончателен) и придружаващ съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите,
–
като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „План за действие на ЕС в 12 точки в подкрепа на Целите на хилядолетието за развитие“ ( COM(2010)0159 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „Подкрепа за развиващите се страни за преодоляване на кризата“ ( COM(2009)0160 ),
–
като взе предвид Зелената книга на Комисията относно реформа на общата политика в областта на рибарството ( COM(2009)0163 ),
–
като взе предвид своята резолюция относно от 25 февруари 2010 г. относно Зелената книга относно реформа на общата политика в областта на рибарството Приети текстове, P7_TA(2010)0039 .
,
–
като взе предвид своята законодателна резолюция от 24 април 2009 г. относно предложението за директива на Съвета за изменение на Директива 2003/48/EО относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания и по-специално приложение I към нея Приети текстове, P6_TA(2009)0325 .
,
–
като взе предвид заключенията на Съвета от 21 и 22 декември 2004 г. относно селското стопанство и рибарството,
–
като взе предвид заключенията на Съвета от 24 май 2005 г. относно ускоряване на напредъка към постигане на Целите на хилядолетието за развитие,
–
като взе предвид заключенията на Съвета от 17 октомври 2006 г. относно включването на свързаните с развитието въпроси в процеса на вземане на решения на Съвета,
–
като взе предвид параграф 49 от заключенията на председателството на Европейския съвет от 14 и 15 декември 2006 г.,
–
като взе предвид заключенията на Съвета от 19 и 20 ноември 2007 г. относно съгласуваността на политиките за развитие,
–
като взе предвид параграф 61 от заключенията на председателството на Европейския съвет от 19 и 20 юни 2008 г.,
–
като взе предвид заключенията на Съвета по общи въпроси и външни отношения от 18 май 2009 г. относно помощта за развиващите се страни за преодоляване на кризата,
–
като взе предвид заключенията на Съвета от 17 ноември 2009 г. относно съгласуваността на политиките за развитие и оперативната рамка за ефективността на помощта,
–
като взе предвид стратегическия документ на ОИСР от 1996 г. „Оформяне на 21-ви век: принос на сътрудничеството за развитие“ и министерската декларация на ОИСР от 2002 г. „Действие за споделена програма за развитие“ и доклада от 2008 г., озаглавен „Градивни елементи за съгласуваност на политиките за развитие“,
–
като взе предвид Парижката декларация за ефективност на помощта и Програмата за действие от Акра,
–
като взе предвид министерската декларация относно съгласуваността на политиките за развитие, приета от ОИСР на 4 юни 2008 г.,
–
като взе предвид Декларацията на хилядолетието на ООН от 2000 г. и осмата цел на хилядолетието за развитие,
–
като взе предвид министерската среща на СТО през ноември 2001 г. и Консенсуса от Монтерей от 2002 г.,
–
като взе предвид световната среща на високо равнище относно устойчивото развитие от 2002 г. и резолюцията, приета от общото събрание в рамката на световната среща на високо равнище от 2005 г.,
–
като взе предвид резолюцията относно ролята на Споразумението за партньорство от Котону за справяне с продоволствената и финансовата криза в страните от АКТБ, приета на 17-тата съвместна парламентарна асамблея АКТБ-ЕС АКТБ-ЕС/100.568/09/окончателен.
, проведена в Прага между 4 и 9 април 2009 г.,
–
като взе предвид своите резолюции въз основа на докладите на комисията по развитие: Резолюция на Европейския парламент от 23 март 2006 г. относно въздействието върху развитието, оказвано от споразуменията за икономическо партньорство ОВ C 292 E, 1.12.2006 г., стр. 121.
; Резолюция на Европейския парламент от 1 февруари 2007 г. относно включването на устойчивостта в политиките на сътрудничество за развитието ОВ C 250 E, 25.10.2007 г., стр. 77.
; Резолюция на Европейския парламент от 25 октомври 2007 г. относно актуално състояние на отношенията ЕС-Африка ОВ C 263 E, 16.10.2008 г., стр. 633.
; Резолюция на Европейския парламент от 17 юни 2008 г. относно последователността на политиките за развитие и въздействието върху развитието на Западна Африка на експлоатацията на някои биологични природни ресурси от страна на ЕС ОВ C 286 E, 27.11.2009 г., стр. 5.
; Резолюция на Европейския парламент от 29 ноември 2007 г. относно напредък на селското стопанство в Африка – Предложение относно развитието на селското стопанство и продоволственото осигуряване в Африка ОВ C 297 Е, 20.11.2008 г., стр. 201.
; и Резолюция на Европейския парламент от 22 май 2008 г. относно последващите действия във връзка с Парижката декларация от 2005 г. за ефективността на помощите ОВ C 279 Е, 19.11.2009 г., стр. 100.
,
–
като взе предвид своите резолюции въз основа на докладите на комисията по международна търговия: Резолюция на Европейския парламент от 23 май 2007 г. относно помощта на ЕС за търговия ОВ C 102 Е, 24.4.2008 г., стр. 291.
и Резолюция на Европейския парламент от 1 юни 2006 г. относно търговията и бедността: определяне на търговски политики за максимално увеличаване на приноса на търговията за намаляване на бедността ОВ C 298 Е, 8.12.2006 г., стр. 261.
,
–
като взе предвид доклада CONCORD от 2009 г., озаглавен „Фокус върху съгласуваността на политиките“,
–
като взе предвид проучването на ActionAid от 2003 г. , озаглавено „(Не)съгласуваност на политиките в областта на помощта на Европейския съюз за развиващите се страни: анализ на три конкретни страни“,
–
като взе предвид проучването от 2006 г. на Guido Ashoff, озаглавено „Подобряване на съгласуваността на политиките за развитие: идейни въпроси, институционални подходи и изводи от сравнителните данни“,
–
като взе предвид доклада на ECDPM от 2007 г., озаглавен „Механизми на институциите на ЕС и на държавите-членки за насърчаване на съгласуваността на политиките за развитие: окончателен доклад“,
–
като взе предвид член 48 от своя правилник,
–
като взе предвид доклада на комисията по развитие и становището на комисията по международна търговия ( A7-0140/2010 ),
А.
като има предвид, че ОИСР предложи да определи понятието съгласуваност на политиките за развитие (СПР), което означава работа за гарантиране, че целите и резултатите на политиките за развитие на дадено правителство не се подкопават от други политики на това правителство, които засягат развиващите се страни, и че, когато това е осъществимо, другите политики поддържат целите за развитие „Съгласуваност на политиките за развитие: институционални подходи: технически семинар“: семинар на ОИСР, проведен в Париж на 13 октомври 2003 г.
, като има предвид, че Европейският съюз изработи концепция за СПР, предназначена да засили взаимодействието на политиките на ЕС, и като има предвид, че липсата на политически действия в тази връзка може да има отрицателно въздействие върху очакваните резултати от сътрудничеството за развитие,
Б.
като припомня задължението на Европейския съюз да предприеме мерки за подкрепа на съгласуваността на политиките за развитие в съответствие със заключенията, приети от Европейския съвет през 2005 г. Член 35 от Съвместната декларация на Съвета и на представители на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката за развитие на Европейския съюз: „Европейски консенсус“ (2006/C 46/01).
,
В.
като има предвид, че съществува разлика между съгласуваността между политиките (избягването на противоречия между различните области на външната политика) и последователността на политиките за развитие (задължението всички политики на ЕС, които засягат развиващите се страни, да отчитат целите за развитие),
Г.
като има предвид, че член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз установява за главна цел на политиката за развитие на ЕС намаляването и, като крайна цел, изкореняването на бедността; като има предвид, че СПР работи за постигане на целите на ЕС за сътрудничеството за развитие посредством всички негови политики,
Д.
като има предвид, че е налице явна несъгласуваност в политиките на ЕС в областта на търговията, селското стопанство, рибарството, климата, правата на интелектуалната собственост, миграцията, финансите, оръжията и суровините; и като има предвид, че СПР може да доведе до намаляване на бедността чрез намиране на фундаментални взаимодействия между политиките на ЕС,
Е.
като има предвид, че липсата на политическа подкрепа, неясните мандати, недостатъчните ресурси, отсъствието на ефективни инструменти и показатели за наблюдение, както и липсата на приоритет на СПР над несъвместими интереси, представляват ограничения за СПР,
Ж.
като има предвид, че финансовите компенсации, отпуснати от ЕС в рамките на споразуменията за партньорство в областта на рибарството, не са допринесли за укрепване на политиките в областта на рибарството, като това се дължи до голяма степен на липса на контрол при изпълнението на споразуменията, на бавния темп на предоставяне на помощта и дори понякога на неусвояване на тази помощ,
З.
като има предвид, че първата цел на хилядолетието за развитие е намаляване наполовина на броя на гладуващите до 2015 г., но че приблизително 1 милиард души все още страдат от недостиг на храна всеки ден, въпреки факта, че планетата произвежда достатъчно храна, за да удовлетвори потребностите на цялото си население,
И.
като има предвид, че субсидиите на ЕС за износ на европейски селскостопански продукти оказват пагубно въздействие върху продоволствената сигурност и развитието на жизнеспособен селскостопански сектор в развиващите се страни,
Й.
като има предвид, че ЕС се е ангажирал да достигне целта на ООН за предоставяне на 0,7% от брутния национален доход (БНД) за официална помощ за развитие (ОПР) до 2015 г., и че междинната цел за помощта за ЕС като цяло е 0,56% до 2010 г.,
К.
като има предвид решението на Съда на Европейския съюз (СЕС) от ноември 2008 г., съгласно което операциите на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) в развиващите се страни трябва да дават приоритет на развитието пред всяка икономическа или политическа цел,
Л.
като има предвид, че кризата показа, че ОПР е единствената, насочена към най-бедните страни и осигуряваща финансиране за развитие по по-предвидим и надежден начин, отколкото други финансови потоци,
М.
като има предвид, че голям брой проучвания показват, че незаконни финансови потоци в размер на приблизително 900 милиарда евро годишно изтичат от развиващите се страни, което силно пречи на фискалните им приходи и следователно на възможностите им сами да се развиват,
1.
Приветства нарасналото внимание на Комисията, Съвета и държавите-членки към СПР и тяхната ангажираност, както се посочва в двугодишния доклад;
2.
Потвърждава своя собствен ангажимент за подобряване на СПР в ЕС и в парламентарната си дейност;
3.
Подчертава, че Европейският съюз е несъмнено най-големият донор на помощ в света (помощта на ЕС нарасна на 49 млрд. евро през 2008 г., което представлява 0,40% от БНД) и че обемът на помощите се очаква да нарасне до 69 млрд. през 2010 г., за да се изпълни колективният ангажимент за 0,56% от БНД на ЕС, поет на срещата на високо равнище на Г-8 в Гленийгълс през 2005 г.; посочва, че това би освободило допълнително 20 млрд. евро за целите на развитието;
4.
Припомня приемането през октомври 2007 г. на стратегията на ЕС за помощ за търговията, с ангажимент да се увеличи общото подпомагане от ЕС, свързано с търговията, на 2 млрд. евро годишно до 2010 г. (1 млрд. евро от Общността и 1 млрд. евро от държавите-членки);
5.
Призовава развиващите се страни, особено тези, които извличат най-голяма полза от помощта на ЕС, да осигурят добро управление във всички публични дела и особено в управлението на получената помощ и настоятелно призовава Комисията да предприеме всички необходими стъпки, за да осигури прозрачно и ефикасно използване на помощта;
6.
Приветства работната програма за СПР за периода 2010-2013 г. като насока за институциите и държавите-членки на ЕС и признава нейната роля като система за ранно предупреждение за предстоящите инициативи по политиките; приветства също взаимовръзките между различните политически области;
7.
Припомня отговорността на Европейския съюз за вземането под внимание на интересите на развиващите се страни и техните жители;
8.
Счита, че всички области на политика на ЕС с външно въздействие трябва да се проектират така, че да подкрепят и да не противоречат на борбата срещу бедността и постигането на Целите на хилядолетието за развитие, както и спазването на правата на човека, включително социалните, икономическите и свързаните с околната среда права и равенството между половете;
9.
Подчертава необходимостта да се вземат предвид съответните аспекти на съгласуваността на политиките за развитие при двустранни и регионални търговски споразумения, както и при многостранни търговски споразумения, които стъпват твърдо на основаната на правила система на СТО, и в тази връзка настоятелно призовава Комисията и държавите-членки активно да работят с всички други съответни партньори в СТО, които могат да допринесат за достигане на балансиран, амбициозен и ориентиран към развитието резултат от кръга преговори в Доха в непосредствено бъдеще;
10.
Подчертава факта, че т.нар. „сингапурски въпроси“, като например либерализирането на услугите, инвестициите и обществените поръчки, въвеждането на правила за конкуренцията и по-строгото прилагане на правата на интелектуална собственост, не спомагат за постигането на осемте Цели на хилядолетието за развитие;
11.
Настойчиво призовава Европейския съюз, държавите-членки и ЕИБ да поемат водеща роля в тази дейност и да намалят привлекателността на инвестициите, осъществени чрез данъчни убежища, като приемат нормативна уредба за обществените поръчки и предоставянето на публични средства, която да забранява на всяко предприятие, банка или друга институция, регистрирана в данъчно убежище, да получава публични средства; в този смисъл отправя искане към Комисията и държавите-членки да се възползват от междинния преглед на дейностите по външно кредитиране на ЕИБ, за да подобрят на практика способностите си за оценяване на бенефициентите на тези кредити и да се уверят, че техните инвестиции в развиващите се страни допринасят за ефективното изкореняване на бедността, като представят годишни доклади за постигнатия напредък;
12.
Призовава Комисията и държавите-членки да дадат цялостна оценка на споразуменията в областта на рибарството с трети държави, така че външната политика на ЕС в областта на рибарството да бъде изцяло съгласувана с политиката на развитие, като се увеличи и капацитетът на страните-партньори на ЕС за гарантиране на устойчив риболов в техните собствени води, което ще повиши продоволствената сигурност и заетостта на местно равнище в сектора;
13.
Припомня, че достъпът на ЕС до рибните запаси в трети държави по-никакъв начин не бива да е условие за предоставянето на помощ за развитие за тези страни;
14.
Настойчиво призовава Комисията освен социалните клаузи да включи и клаузи относно правата на човека във всички споразумения за партньорство в областта на рибарството, за да позволи на ЕС да предприема подходящи мерки в случай на доказано нарушение на правата на човека в третите държави, които са подписали споразумения за партньорство в областта на рибарството със Съюза;
15.
Припомня, че 75 % от бедното население на света живее в селски райони, но само 4 % от ОПР е предназначена за селското стопанство; затова призовава Комисията, държавите-членки и развиващите се страни да поставят въпроса за селското стопанство на челно място в своите програми за развитие;
16.
Изразява загриженост относно отрицателното въздействие върху развитието на третите държави на финансови институции, чиято основна цел е организиране на избягването на заплащането на данъци; в този смисъл призовава Комисията да засили сътрудничеството в областта на данъчното управление, особено със страните, посочени в приложение 1 от нейното законодателно предложение от 24 април 2009 г. ( A6-0244/2009 ), които се ползват от европейските фондове за развитие;
17.
Приветства препоръката, съдържаща се в заключенията на Съвета, приети на заседанието от 14 май 2008 г., които имат за цел да включат клауза във връзка с доброто управление на данъчното облагане в търговските споразумения, тъй като те съставляват първата крачка в борбата срещу данъчните разпоредби и практики, които благоприятстват избягването на заплащането на данъци и данъчните измами; призовава Комисията да включи незабавно подобна клауза в преговорите за бъдещи търговски споразумения;
18.
Призовава Комисията и държавите от АКТБ да продължат своя диалог относно миграцията, за да се укрепи принципът на „циркулярна миграция“ и нейното улесняване чрез издаването на циркулярни визи; подчертава, че зачитането на правата на човека и справедливото третиране на гражданите на държави от АКТБ е сериозно застрашено от двустранните споразумения за реадмисия с транзитни държави в контекст на екстернализиране на управлението на миграцията от страна на Европа, които не гарантират зачитането на правата на мигрантите и могат да доведат до верижни реадмисии, застрашаващи тяхната безопасност и техния живот;
19.
Изисква от Съвета бързо да постигне максимално съгласие във връзка с предложението за преразглеждане на директивата относно данъчното облагане на доходи от спестявания, по-специално по отношение на страните, посочени в приложение 1 от посоченото по-горе законодателно предложение, които се ползват от европейските фондове за развитие;
20.
Подчертава необходимостта ЕФР, който е основният инструмент на ЕС за финансиране за сътрудничеството за развитие, да бъде включен в рамките на СПР; потвърждава подкрепата си за пълното включване на ЕФР в бюджета, в контекста на демократичния парламентарен контрол и прозрачността в неговото изпълнение, като взема предвид по-конкретно нарастващото значение на прилагането на политиките на ЕС за развитие, които установяват специфични механизми (какъвто беше случаят със стратегията ЕС-Африка);
21.
Приканва Комисията не само да наблюдава целите на икономическия растеж, но и да обърне специално внимание на намаляването на разликите при разпределението на доходите, както в рамките на отделните развиващи се страни, така и на глобално равнище; особено внимание трябва да се обърне на развитието на процесите на участие за устойчиво самостоятелно развитие посредством форми на сдружение от кооперативен тип и методологии PRA („Participatory Reflection and Action“), които, тъй като са основани на съгласието и участието на местните общности, осигуряват организационни модели с по-голяма ефикасност и с продължително въздействие, като придават по-значима роля на социалната икономика за развитието;
22.
Приканва Комисията да насърчава дейности за подпомагане на развитието, които, отчитайки последиците от финансовата криза, да бъдат в състояние да предотвратят повишаването на несигурността и конфликтите, световната политическа и икономическа нестабилност и увеличаването на принудителната миграция („бежанци поради глад“);
23.
Призовава развиващите се страни да предоставят основни обществени услуги и да гарантират достъпа до земя, в това число и до кредити за дребните земеделски производители, за да се насърчи продоволствената сигурност и борбата срещу бедността, които спомагат за намаляване на концентрацията на големи стопанства и интензивното използване на ресурси със спекулативни цели, водещи до разрушаване на екосистемите; също така призовава Комисията да подкрепи горепосочените политики;
24.
Приканва Комисията да направи оценка на въздействието, което оказва пропастта в сферата на цифровите технологии между богатите и бедните държави, като обърне особено внимание на риска, свързан с информационните технологии, които изглежда са подвластни на дискриминационна логика, тъй като изолират онези, които по социални, икономически и политически причини нямат достъп до новите продукти, представляващи движещата сила на новата информационна революция;
25.
Призовава за ясни правомощия за оценка на СПР, за ясни и точни оперативни цели и за подробни процедури за изпълнение;
26.
Подчертава решителната необходимост към СПР да се подхожда като към дългосрочен проект, така че да се осигури продължителна подкрепа за нея; подчертава значението на навременната оценка на политиките за избягване на отрицателните последици за развиващите се страни; за тази цел отправя искане за проверка на въздействието на дейностите на частните европейски и неевропейски участници, като се обърне специално внимание на мултинационалните компании;
27.
Приканва да се направи, чрез сравнителен анализ, оценка на подхода, методологията и резултатите от политиките на сътрудничество и помощ извън Европа и съответните равнища на международно сътрудничество, като се обърне специално внимание на действията на Китай в Африка;
28.
Подчертава, че решението на Съвета да се съсредоточи върху пет широкообхватни области за оценката на СПР за 2009 г. не трябва да замести наблюдаването на 12-те традиционни области на политики – търговия, околна среда, изменение на климата, сигурност, селско стопанство, двустранни споразумения в областта на рибарството, социални политики (заетост), миграция, научни изследвания/иновации, информационни технологии, транспорт и енергетика; също така призовава Комисията да открива случаите на несъгласуваност, когато европейските политики оказват отрицателно въздействие върху развитието, и да предлага решения; призовава Комисията да създаде механизми за включването на нови политически области, които трудно се вписват сред съществуващите 12 области, като например суровините;
29.
Припомня своите обвързващи международни ангажименти за достигане на целта от 0,7% от БНД за ОПР за 2015 г., които трябва да бъдат насочени единствено към изкореняването на бедността; изразява загриженост, че подходът „ОПР+“ може да размие приноса на ЕС в рамките на ОПР за борбата срещу бедността; отбелязва със загриженост, че средствата, събрани посредством подхода „ОПР+“, не са обвързани с никакви правни задължения с оглед на изкореняването на бедността и приноса за постигане на Целите на хилядолетието за развитие;
30.
Отбелязва със загриженост, че никъде в подхода „ОПР+“ не се посочва причиненото от несъгласувани политики изтичане на капитал от развиващи се страни към ЕС, както и това, че не се обръща внимание на вредите, които се причиняват на развиващите се страни от нелоялната данъчна конкуренция и незаконното изтичане на капитал;
31.
Изразява загриженост, че подходът „ОПР+“ е насочен единствено към финансовите потоци от ЕС към Юга и пренебрегва финансовите потоци от Юга към ЕС, което дава заблуждаваща картина за посоката на финансовите потоци;
32.
Иска от Комисията допълнително разясняване на единния подход за целия Съюз и неговото въздействие върху политиката за развитие на ЕС; изразява загриженост, че този подход би могъл да се интегрира в следващата финансова перспектива;
33.
Призовава европейските членове на Комитета за подпомагане на развитието на ОИСР да отхвърлят всеки опит за разширяване на определението за ОПР, което да включва наскоро предложените от Европейската комисия „единен подход за целия Съюз“ и подход „ОПР+“, както и елементи, които нямат отношение към помощите, като например финансовите потоци, разходите за военни цели, анулирането на дългове, особено за експортно кредитиране и средствата, изразходвани в Европа за студенти и бежанци;
34.
Признава, че изпълнението на ангажиментите на ОПР е наложително, но все пак недостатъчно, за справяне с извънредното положение във връзка с развитието и отново призовава Комисията за спешно идентифициране на допълнителни иновативни източници на финансиране за развитие и за представяне на предложения за въвеждането на данък върху международните финансови операции, с цел генериране на допълнителни ресурси, за да се превъзмогнат най-тежките последствия от кризата и да се изпълнят в срок ЦХР;
35.
Настоятелно припомня на Комисията и държавите-членки, че ОПР трябва да продължи да бъде гръбнакът на европейската политика на сътрудничество за развитие, имаща за цел изкореняване на бедността; затова подчертава, че ако ще се насърчават широко иновативните източници на финансиране за развитие, те трябва да допълват ОПР, да се използват в интерес на бедните и не могат в никакъв случай да бъдат използвани за заместване на тази помощ;
36.
Опасява се, че в повечето развиващи се страни голяма част от ЦХР няма да бъдат изпълнени до 2015 г.; във връзка с това настоятелно призовава държавите-членки да постигнат колективната си цел и да преминат към задължително законодателство, както и да публикуват годишни графици за изпълнение на дадените от тях обещания; като има това предвид, приветства представения през януари 2010 г. от правителството на Обединеното кралство проектозакон за международно развитие;
37.
Припомня, че в съответствие с институционална рамка на ЕС, предлага да се назначи постоянен докладчик за „съгласуваност на политиките за развитие“, с мандат да следи и да информира комисията по развитие за случаи на несъгласуваност в политиките на ЕС;
38.
Призовава Комисията да използва систематични, ясни критерии и редовно актуализирани показатели с оглед измерване на СПР, например показателите за устойчиво развитие, както и да подобри прозрачността спрямо Европейския парламент, държавите – получатели на помощта, и гражданското общество;
39.
Призовава развиващите се страни да изработят конкретни за всяка страна показатели за СПР, в съответствие с общите показатели на ЕС, с оглед оценка на действителните потребности и постижения по отношение на развитието;
40.
Изразява становище, че ако действията и мерките в рамките на политиката на ЕС за развитие не зачитат принципите и целите, заложени в член 208 от Договора от Лисабон и външните действия на ЕС, посочени в член 21 от Договора за Европейския съюз, това представлява неспазване на задължение, което подлежи на обжалване пред Съда на Европейския съюз по силата на членове 263 и 265 от Договора за функционирането на Европейския съюз;
41.
Подчертава значението на съгласуваността между политиките в областта на търговията и на развитието за по-добро развитие и осезаемо прилагане и в тази връзка приветства Доклада на ЕС от 2009 г. относно съгласуваността на политиките за развитие ( COM(2009)0461 );
42.
Припомня необходимостта от съгласуваност на търговската политика с другите политики (в социалната сфера и в областта на околната среда), по-специално в рамките на споразумения за търговия, съдържащи стимули за производство на биогорива в развиващите се страни;
43.
Припомня значението на съгласуваността между политиките в областта на търговията и развитието и подчертава, че изпълнението на разделите за устойчиво развитие в споразуменията за търговия трябва да бъде използвано от Европейската комисията за насърчаване на добро управление и прилагане на основните европейски ценности;
44.
Счита, че неотдавнашното решение на ЕС да възстанови експортните субсидии за мляко на прах и други млечни продукти, което по същество субсидира селскостопанския бизнес в Европа за сметка на нуждаещите се фермери в развиващите се страни, е грубо нарушение на основните принципи на последователност на политиките за развитие и призовава Съвета и Комисията да отменят незабавно това решение;
45.
Призовава към прекратяване на субсидиите за износ; за тази цел припомня поетия през 2001 г. в Доха от всички членове на СТО ангажимент за приключване на кръг от преговори за развитието, който има за цел коригиране на съществуващите в търговската система неравенства и поставяне на търговията в услуга на развитието, като допринася за изкореняването на бедността и постигането на Целите на хилядолетието за развитие;
46.
Призовава Комисията, с цел да осигури за ГД „Търговия“ съгласуван мандат за търговски преговори, да вземе надлежно предвид предварителните условия на Парламента за даване на съгласие за сключване на търговски споразумения;
47.
Призовава Комисията да вземе всички налични мерки с цел гарантиране, че с края на Протокола за захарта и настъпването на реформата на ЕС на режима за захарта, тя ще защити засегнатите партньори срещу всякакви временни сътресения на пазара;
48.
Предлага също да се развият съществуващите инструменти на ЕС за намаляване на митническите тарифи като например режима ОСП/ОСП+ и разделите в споразуменията ССТ и СИП и допълнително да се включат международно договорените трудови и екологични норми в тези инструменти;
49.
Отново призовава Комисията да използва в пълна степен механизмите на ОСП и ОСП+ за изграждане на институционален капацитет в развиващите се страни, за да се подобри тяхната вътрешна съгласуваност при разработването на стратегиите за развитие;
50.
Подчертава, че систематично допитване до трудовите организации и професионалните съюзи относно прилагането на социални и екологични стандарти в държави извън ЕС би позволило да се осигури, по-специално преди сключването на СИП или даване на преференции по ОСП+, по-голяма съгласуваност на търговските политики в интерес на устойчивото развитие в развиващите се страни;
51.
Признава, че според мониторинговия доклад на Комисията за 2009 г. относно помощта за търговията ( COM(2009)0160 , окончателен, стр. 30) поетите от ЕС задължения във връзка с помощ за търговията към държавите от Африка, Карибските острови и Тихоокеанския басейн (АКТБ) са намалели от 2975 милиона евро през 2005 г. на 2097 милиона евро през 2007 г., както и че делът на държавите от АКТБ от общия размер на поетите от ЕС задължения във връзка с помощ за търговията се е понижил от 50% на 36% за същия период, като това не е в съответствие с предходните обещания за приоритетно отношение към изкореняването на бедността и развитието;
52.
Приветства в тази връзка всички съществуващи инициативи в областта на търговията с развиващите се страни на равнище ЕС и СТО, и по-специално инициативата „Всичко освен оръжие (ВОО)“, ОСП и ОСП+, асиметрията и преходните периоди във всички съществуващи европейки споразумения за партньорство (СИП) и работната програма „Помощ за търговията за 2010–2011 г.“ и призовава за преразглеждане на последната, с цел да се увеличи въздействието ѝ за подкрепа на устойчивия растеж;
53.
Признава важната роля, която може да изпълнява системата на ЕС за ОСП+ за насърчаване на доброто управление и устойчивото развитие в рамките на развиващите се страни, и насърчава Комисията да гарантира, че този инструмент е ефективен и че конвенциите на МОТ и ООН се прилагат правилно по места;
54.
Отново заявява, че ЕС следва да подпомага тези развиващи се страни, които използват „възможностите за гъвкавост“, предвидени в споразумението ТРИПС, за да могат да осигуряват лекарства на достъпни цени по своите национални програми за обществено здравеопазване;
55.
Приветства предпазната клауза за сигурността на храните, включена в споразуменията за икономическо партньорство, и насърчава Комисията да гарантира ефективното ѝ прилагане;
56.
Изразява съжаление по повод разпоредбите ТРИПС+, включени в Споразумението за икономическо партньорство КАРИФОРУМ–ЕО, както и в споразуменията с държавите от Андската общност и Централна Америка, които са в процес на договаряне – разпоредби, които затрудняват достъпа до основни лекарствени средства;
57.
Настоятелно приканва Комисията да прекрати настоящия си подход „ТРИПС+“ в преговорите за СИП относно фармацевтичните и лекарствените продукти, за да се даде възможност на развиващите се страни да предоставят лекарства на достъпни цени в рамките на своите национални програми за обществено здраве;
58.
Изтъква, че никакви мерки при преговорите за Търговското споразумение за борба с фалшифицирането (АСТА) за засилване на правомощията за трансгранична проверка и конфискуване на стоки не бива да са в ущърб на глобалния достъп до законни, достъпни и безопасни лекарства;
59.
Изразява загриженост относно неотдавнашните случаи на конфискуване от страна на митническите органи на държави-членки на ЕС на транзитно преминаващи през европейски пристанища и летища генерични лекарства и подчертава, че подобно поведение подкопава декларацията на СТО относно достъпа до лекарства; изисква от съответните държави-членки на ЕС бързо да прекратят тази практика; призовава Комисията да увери Парламента, че договаряното в момента споразумение ACTA не пречи на достъпа на развиващите се страни до лекарства;
60.
Счита, че на предизвикателството на изменението на климата трябва да се реагира чрез структурни реформи и призовава за систематична оценка на риска по отношение на изменението на климата във всички аспекти на планирането на политиките и вземането на решения за тях, включително в областта на търговията, селското стопанство и продоволствена сигурност; изисква резултатите от тази оценка да се използват за формулиране на ясни и последователни стратегически документи за страните и регионите, както и във всички програми и проекти за развитие;
61.
Приветства неотдавнашните изявления на Комисията, че ще разгледа отново Регламент (EО) № 1383/2003, който доведе до нежелани последствия за транзитното преминаване през ЕС на генерични лекарства с крайни получатели развиващи се страни;
62.
Счита, че инициативи като патентния пул на UNITAID за лекарства срещу ХИВ/СПИН могат да помогнат за съгласуване на политиките на ЕС в областта на здравеопазването и на интелектуалната собственост;
63.
Приветства подкрепата на Комисията за предложения с цел да се помогне на местните общности да експлоатират и да се възползват от своите традиционни знания и генетични ресурси;
64.
Приветства изявленията на Комисията, че ЕС би могъл да понижи митата за екологосъобразни стоки със страни, които имат подобно виждане по въпроса, в случай, че не бъде постигнато споразумение в рамките на СТО;
65.
Подкрепя Комисията за улесняване на трансфера на технологии към развиващите се страни, и по-специално нисковъглеродни и устойчиви спрямо климата технологии, които са от съществено значение за адаптиране към изменението на климата;
66.
Отчита икономическото значение на трансфера на средства към развиващите се страни, но подчертава необходимостта от това, проблемът с „изтичането на мозъци“ да се решава при прилагането на двустранните търговски споразумения, особено в сектора на здравеопазването;
67.
Подчертава работата, извършена от много организации на гражданското общество относно укриването на данъци от мултинационални компании от ЕС в развиващите се страни и отправя искане до Комисията да взема предвид техните препоръки при бъдещи преговори;
68.
Приветства механизмите за подобряване на СПР в рамките на Комисията, по-конкретно системата за междуведомствени консултации, процедурата за оценка на въздействието, оценката на въздействието върху устойчивото развитие и междуведомствената група за поддръжка на качеството, и когато е необходимо, стратегическата екологична оценка; въпреки това запитва какви критерии използва ГД „Развитие“ при решението за отхвърляне на несъгласувани с политиките инициативи и призовава към по-голяма прозрачност по отношение на резултатите от междуведомствените консултации; изисква информацията, събрана при оценките на въздействието, да бъде представяна на Европейския парламент в по-достъпна форма и също така Европейският парламент, националните парламенти и парламентите на развиващите се страни да бъдат ангажирани по-отблизо в тези механизми;
69.
Изисква всички развиващи се страни да се възползват от стратегията за „подпомагане на търговията“, а не само онези, които се съгласяват да либерализират пазарите си в по-голяма степен; призовава Комисията, в рамките на търговските преговори, и по-конкретно в контекста на споразуменията за икономическо партньорство, да не налага противно на желанията на развиващите се страни започване на преговори по раздели относно „сингапурските въпроси“ и финансовите услуги, и да не се ангажира с такива споразумения, ако тези страни не са създали предварително съответна национална регулаторна и надзорна рамка;
70.
Призовава Комисията в подписаните от ЕС търговски споразумения системно да бъдат включвани правно обвързващи социални и екологични стандарти, с цел да насърчаване на търговия в служба на развитието;
71.
Отправя искане към Комисията да започва оценките на въздействието по-рано, т.е. преди процеса на изготвяне на инициативи по политиките да е твърде напреднал, и да ги основава върху съществуващи или специално провеждани, основани на факти проучвания, като системно включва социалното, екологичното и свързаното с правата на човека измерения, тъй като един бъдещ анализ е твърде полезен и практичен предвид липсата на данни и сложността на измерването на СПР; отправя искане към Комисията да включи резултатите от оценките на въздействието в регионалните и националните стратегически документи към Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), наред с предложения за последващи действия;
72.
Изразява своята загриженост, че от 82 проведени от Комисията през 2009 г. оценки на въздействието само една е посветена на развитието; подчертава необходимостта от систематичен подход за измерване на изпълнението на СПР; във връзка с това призовава Комисията да определи централна роля на своя отдел за насочени към бъдещето проучвания на съгласуваността на политиките в ГД „Развитие“ за подобряване на разглеждането на СПР;
73.
Призовава Комисията да включи Европейския парламент в процеса на изготвяне на доклада на Комисията относно СПР, например по отношение на въпросника, по-доброто планиране на времето и отчитането на докладите по собствена инициатива на Парламента;
74.
Отправя искане към Комисията да включи делегациите на ЕС в работата по СПР като определи отговорник за събирателните пунктове за СПР във всяка делегация с цел наблюдение на въздействието на политиките на ЕС на равнището на страната-партньор; призовава за включване на СПР в обучението на персонала; призовава Комисията да публикува ежегодно резултатите от консултациите по места, които се провеждат от делегациите на ЕС; за тази цел, призовава Комисията да гарантира, че делегациите на ЕС разполагат с достатъчен капацитет, за да могат да провеждат широки консултации с местните правителства и парламенти, и да гарантират възможности за активно участие на недържавни субекти и гражданското общество по въпросите на СПР;
75.
Предлага персоналът на Европейската комисия и членовете на делегациите на Съвета, които работят в областта на СПР, да преминат обучение, с оглед постигане на по-голяма осведоменост за тази политическа цел;
76.
Призовава Комисията да натовари члена на Европейската комисия, отговарящ за развитието, с цялата отговорност за разпределението на средствата по страни, за тематичните стратегически документи по страни и региони, националните и многогодишните индикативни програми, годишните програми за действие и реализирането на помощта във всички развиващи се страни, в тясно сътрудничество с Върховния представител и члена на Комисията, отговарящ за хуманитарната помощ, за да се избегнат несъгласувани подходи в рамките на Колегиума и Съвета;
77.
Призовава държавите-членки и националните парламенти да насърчават СПР посредством конкретна работна програма със задължителни графици, за да се усъвършенства европейската работна програма относно СПР, наред с работата по помощта, като същевременно се гарантира, че тази програма не реализира стратегии за развитие, насочени срещу страните-партньори;
78.
Предлага СПР да се включи в средносрочния преглед на ИСР, по-конкретно в съответните тематични програми;
79.
Предлага включване на конкретните ангажименти за СПР в работната програма на всяко председателство;
80.
Предлага на Съвета да подобри работата на съществуващите структури за подобряване на СПР, например посредством организиране на повече съвместни заседания на работните групи и предоставяне на публичен достъп до работната програма;
81.
Предлага изготвяне на доклад на ЕП относно СПР на всеки две години; предлага на всички комисии да изготвят доклади, които се занимават с перспективите за развитие, съответни за областта на всяка комисия;
82.
Подчертава важността на сътрудничеството между комисиите в Европейския парламент; за тази цел предлага, когато дадена комисия разисква чувствителен въпрос относно СПР, останалите компетентни комисии да се включват активно в разискванията, и когато дадена комисия организира изслушване на експерти по чувствителен въпрос относно СПР, останалите компетентни комисии да участват в организацията на изслушването;
83.
Изисква институционално пояснение относно съобщението на Комисията за съгласуваност на политиките за развитие ( COM(2009)0458 ) във връзка с разширеното партньорство и диалога с развиващите се страни по темата за СПР; отправя питане дали това разширено партньорство ще включва и механизъм за консултиране на развиващите се страни относно това, какво могат самите те да направят за насърчаване на СПР, както и план за изграждане на капацитет на равнище на отделните страни за извършване на оценки на СПР;
84.
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията.
