17.1.2011 B7-0037/2011 ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ внесено вследствие на въпрос с искане за устен отговор B7‑0670/2010
внесено съгласно член 115, параграф 5 от Правилника на дейността
относно международното осиновяване в Европейския съюз
Hannes Swoboda
от името на групата S&D
PE455.865v01-00 B7‑0037/2011 Резолюция на Европейския парламент относно международното осиновяване в Европейския съюз
Европейският парламент,
– като взе предвид Конвенцията на ООН за правата на детето, приета от Общото събрание на ООН на 20 ноември 1089 г., и по-специално член 21 от нея,
– като взе предвид Конвенцията за защита на децата и сътрудничество в областта на международното осиновяване (подписана в Хага през 1993 г.) и Европейската конвенция от 25 януари 1996 г. за упражняване на правата на детето (ETS № 160),
– като взе предвид член 24 от Хартата за основните права на Европейския съюз,
– като взе предвид член 3, параграфи 3 и 5 от Договора за ЕС,
– като взе предвид резолюцията на Европейския парламент относно подобряването на законодателството и сътрудничеството между държавите-членки при осиновяването на деца ( A4–0392/96 ),
– като взе предвид резолюцията на Европейския парламент от 16 януари 2008 г. относно стратегия на ЕС за правата на детето (2007/2093 (INI)),
– като взе предвид член 115, параграф 5 и член 110, параграф 2 от своя правилник,
A. като има предвид, че материалното право относно осиновяването попада в сферата на компетентност на държавите-членки,
Б. като има предвид, че начинът на осъществяване на международното осиновяване в рамките на ЕС зависи от изискванията на националното законодателство относно осиновяването на държавата-членка,
В. като има предвид, че член 81 от Договора за функционирането на Европейския съюз позволява приемането на мерки, свързани със семейното право,
Г. като има предвид, че са в сила международни конвенции относно закрилата на детето и родителската отговорност, и по-конкретно Хагската конвенция от 1993 г. за защита на децата и сътрудничество в областта на международното осиновяване , подписана от 81 страни,
Д. като има предвид, че е постигнат значителен напредък в резултат на Хагската конвенция от 1993 г. за защита на децата и сътрудничество в областта на международното осиновяване, която регулира и прави възможно международното осиновяване в ЕС и в трети страни,
Е. като има предвид, че ЕС би могъл да се стреми към подобряване прилагането на Хагската конвенция между държавите-членки чрез премахване на излишната бюрокрация и улесняване по-експедитивното изпълняване на процедурите по осиновяването, като същевременно се защитават върховните интереси на детето,
Ж. като има предвид, че като цяло броят на международните осиновявания остро е нараснал, като при по-голямата част от международните осиновявания понастоящем децата от развиващите се страни се преместват към развитите държави,
З. като има предвид, че в Европа проблемът с несигурното положение на децата и по-специално това на изоставените деца и на децата, настанени в специализирани заведения, продължава да бъде сериозен и неотложен и че е от значение да се защитава правото на детето да живее в семейна среда,
И. като има предвид, че защитата на техните права попада в целите на Европейския съюз,
1. призовава компетентната комисия да проучи начина, по който се извършва международното осиновяване между държавите-членки на европейско равнище в съответствие с международните конвенции, и по-специално Конвенцията за защита на децата и сътрудничество в областта на международното осиновяване, така че да се подобри подпомагането в областите на информационните услуги, на подготовката на международните осиновявания, на обработката на заявленията за международно осиновяване и на услугите след осиновяването, като се има предвид, че всички международни конвенции относно защитата на правата на детето признават правото на семейство и на закрила на сираците или на изоставените деца;
2. призовава за опростяване и координиране на съществуващите национални процедури; за тази цел Комисията следва да започне извършването на подробно проучване за оценяване изпълнимостта и необходимостта от механизъм за упражняване на контрол в рамките на Европа и за разпространяване на най-добри практики, с оглед насърчаване и стимулиране на реална хомогенност на процедурите, прилагани в държавите-членки съгласно международните конвенции;
3. счита, че следва да се даде предимство, когато това е възможно и отговаря на висшия интерес на детето, на осиновяването в страната на произход на детето, като възможни алтернативи са грижите в семейна среда, примерно в приемни семейства или в интернати, или намирането на семейство чрез международно осиновяване съобразно съответното национално законодателство и международните конвенции, както и че настаняването в пригодени заведения следва да се използва единствено като временно решение;
4. призовава настоятелно държавите-членки и Комисията, в сътрудничество с Хагската конференция, Съвета на Европа и организации за защита на правата на детето, да гарантират ефективна оценка на тенденциите по отношение на изоставените и осиновените деца, както и да координират своите действия в опитите за предотвратяване на трафика на деца за осиновяване;
5. призовава настоятелно държавите-членки да обърнат особено внимание на деца със специални нужди, като например изискващите медицински грижи или страдащите от увреждания;
6. признава, че процедурните гаранции и подходящият контрол на всички документи във връзка с осиновяванията, включително рождените свидетелства, спомагат за предпазването на децата от нарушаване на техните права, произхождащо от съмнения във връзка с възрастта или самоличността; счита, че благонадеждна система на регистриране на ражданията може да предотврати трафика на деца за осиновяване;
7. призовава всички институции на ЕС и всички държави-членки да участват активно в борбата с трафика на деца за осиновяване и да насърчават прозрачността на разходите по всички дейности, които се извършват в страните, където се декларира осиновяването;
8. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на председателя на Европейския Съвет, на Съвета, на Комисията и на парламентите и правителствата на държавите-членки.
