P6_TA(2007)0349
Годишен доклад на ЕЦБ за 2006 г.
A6-0266/2007
Резолюция на Европейския парламент от 12 юли 2007 г. относно годишния доклад на ЕЦБ за 2006 г. ( 2007/2142(INI) )
Европейският парламент
, −
като взе предвид годишния доклад на Европейската централна банка (ЕЦБ) за 2006 г.,
−
като взе предвид член 113 от Договора за ЕО,
−
като взе предвид член 15 от Протокола относно Статута на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, приложен към Договора,
−
като взе предвид резолюцията си от 2 април 1998 г. относно демократичната отчетност на третата фаза от ИВС ОВ С 138, 4.5.1998 г., стр. 177.
,
−
като взе предвид резолюцията си от 14 март 2006 г. относно стратегическия преглед на Международния валутен фонд ОВ С 291 Е, 30.11.2006 г., стр. 118.
,
−
като взе предвид резолюцията си от 6 юли 2006 г. относно прихващането на данни за банкови трансфери от системата СУИФТ от тайните служби на Съединените щати Приети текстове, P6_TA(2006)0317 .
и резолюцията си от 14 февруари 2007 г. относно СУИФТ, споразумението "PNR" (относно системата за регистрация на пътници) и трансатлантическия диалог по тези въпроси Приети текстове, P6_TA(2007)0039 .
,
−
като взе предвид резолюцията си от 15 февруари 2007 г. относно икономическото положение в Европа: подготвителен доклад относно общите насоки за икономическа политика за 2007 г. Приети текстове, P6_TA(2007)0051 .
,
−
като взе предвид резолюцията си от 26 април 2007 г. относно публичните финанси в ИВС през 2006 г. Приети текстове, P6_TA(2007)0168 .
,
−
като взе предвид съобщението на Комисията относно петгодишнината от пускането в обръщение на евро банкноти и монети (СОМ(2006)0862),
−
като взе предвид съобщението на Комисията относно годишния отчет на еврозоната за 2007 г. (СОМ(2007)0231),
−
като взе предвид доклада на ЕЦБ от декември 2006 г. относно финансовата стабилност и доклада от март 2007 г. относно финансовата интеграция в Европа,
−
като взе предвид пролетните икономически прогнози на Комисията от 7 май 2007 г.,
−
като взе предвид член 45 от своя правилник,
−
като взе предвид доклада на Комисията по икономически и парични въпроси (А6-0266/2007),
А.
като има предвид, че БВП в еврозоната е нараснал с 2,7 % през 2006 г., с 1,4 % повече от 2005 г., което обаче не оставя място за успокоение, макар че е най-добрият резултат от 2000 г. насам, докато равнището на инфлация от 2,2 % остава непроменено спрямо 2005 г.,;
Б.
като има предвид, че вътрешното търсене, и по-конкретно инвестициите, са основната движеща сила, обуславяща растежа в еврозоната;
В.
като има предвид, че повишаването на цените на енергията, започнало през 2005 г., не предизвиква вътрешен инфлационен натиск, тъй като повишението на заплатите се запазва умерено и не се наблюдават вторични ефекти;
Г.
като има предвид, че формулираните от Парламента препоръки в предишните му резолюции относно годишния доклад на ЕЦБ, отнасящи се до прозрачността при гласуване и публикуването на съкратените протоколи, все още не са взети предвид;
Д.
като има предвид, че Парламентът желае да помогне за засилване ролята и международната позиция на ЕЦБ и на еврозоната на международната сцена;
Е.
като има предвид наличието на много кандидати за назначаване на старши длъжности в Международния валутен фонд (МВФ), Световната търговска организация (СТО) и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), доста различни от тези в Световната банка;
Ж.
като има предвид, че ЕЦБ продължи да коригира лихвените проценти през 2006 г., които от декември 2005 г. бяха повишени осем пъти и нараснаха с 200 базисни пункта, като достигнаха до 4 % към настоящия момент;
З.
като има предвид, че в резултат на затягането на паричната политика се очаква темпът на растеж да се забави и през 2007 г. да достигне 2,6 %, а инфлацията да се понижи до 1,9 %;
И.
като има предвид, че дефицитът по текущата сметка на САЩ продължи да нараства до 6,5 % от БВП през 2006 г. и Евросистемата продължи да подчертава рисковете и несигурността, свързани със запазването на големи дисбаланси по текущата сметка в глобален мащаб;
Й.
като има предвид, че големите дисбаланси в глобален мащаб продължават да представляват риск за развитието на обменния курс и на икономическия растеж в световен мащаб, и като има предвид, че е задължително да се обърне внимание на тези рискове;
К.
като има предвид, че през 2006 г. валутният курс на еврото се повиши с 11,4 % спрямо щатския долар, с 12,4 % спрямо японската йена и с 8 % спрямо китайското ренминби;
Развитие на финансите и икономиката
1.
Отбелязва, че възстановяването на икономиката в еврозоната се е превърнало в автоматичен процес, чийто основен двигател е вътрешното търсене; отбелязва, че през 2006 г. са създадени 2 млн. работни места и безработицата се е понижила от 8,4 % до 7,6 %; отбелязва обаче, че структурните пречки, по-специално недостатъчните публични и частни инвестиции в определени ключови сектори като научни изследвания, образование и обучение, продължават да допринасят за неприемливо високото равнище на безработица и че участието на пазара на труда все още е ниско според международните стандарти;
2.
Подчертава, че на фона на неотдавнашното бавно възстановяване, всяко допълнително увеличаване на лихвените проценти следва да се извършва предпазливо, за да не се застраши икономическия растеж; изтъква, че за да се подкрепи икономическото възстановяване, държавите-членки трябва да изпълняват както необходимите структурни реформи, така и инвестиционни дейности;
3.
Счита, че все още е твърде рано да се различи цикличното от структурното измерение при това възстановяване; въпреки това счита, че някои структурни реформи, по-мащабни от първоначално очакваното, може би вече са допринесли за растежа; счита, че такова възстановяване следва да се възприема като стимул за извършване на национални реформи, адаптирани спрямо условията във всяка държава-членка, най-вече в областта на изследванията, иновациите и образованието, за да се повиши потенциала за растеж в еврозоната;
4.
Отбелязва ниското нарастване на производителността на труда и счита, че нарастването на заплатите в съответствие с развитието на производителността е решаващо, за да се съхрани конкурентноспособността в държавите-членки и да се осигури възможност за създаване на работни места в среда без инфлация; подчертава въпреки това необходимостта от по-справедливо разпределение на ползите от растежа; отбелязва, че през последните години растежът на възнагражденията изостава от равнището на растеж на производителността; призовава акционерите и корпоративните ръководни кадри да водят отговорна политика на пакетни възнаграждения и премии на високо корпоративно равнище, които нарастват непропорционално спрямо равнището на обикновените заплати и по този начин дават погрешни сигнали и отслабват подкрепата за отговорна политика на възнагражденията;
5.
Отбелязва, че ЕЦБ оценява промените в трудовите възнаграждения като риск за ценовата стабилност; в тази връзка припомня, че в годишния доклад на Комисията за 2007 г. относно еврозоната ( SEC(2007)0550 ) се заявява, че възнагражденията в еврозоната продължават да се увеличават постепенно, независимо от рязкото покачване на цените на петрола;
6.
Подчертава, че в Договора се прави изрично разграничение между целите за ценова стабилност и за подкрепа на общите икономически политики и поради тази причина двете цели не могат просто да се възприемат като взаимозаместими;
7.
Счита, че фискалното консолидиране е важно и преди всичко необходимо при благоприятни условия, за да се постигне растеж в дългосрочна перспектива и че трябва да бъде планирано внимателно, за да се повиши качеството на публичните разходи; счита, че златното правило, според което фискален дефицит може да бъде постигнат единствено чрез инвестиции, е важна стъпка в тази посока;
8.
Отбелязва, че някои икономики в еврозоната, а именно Ирландия, Люксембург, Гърция, Финландия и Испания, се представят много по-добре от други по отношение на растежа, като постигат по-високо равнище на растеж от средното за еврозоната; отбелязва, че няколко европейски страни извън еврозоната също са постигнали по-висок растеж; счита, че от тези тенденции могат да се извлекат полезни уроци и че би било полезно ЕЦБ да извърши конкретно проучване;
9.
Отбелязва, че икономическите цикли, следвани от икономиките на държавите-членки в еврозоната, се намират на много различни етапи; призовава ЕЦБ да проучи дали подобно различно поведение в единната парична зона би могло в бъдеще да създаде проблем по отношение на стабилността и икономическия растеж;
10.
Изразява загриженост за наблюдаваното в момента поскъпване на еврото спрямо повечето чуждестранни валути; в тази връзка изтъква, че член 111 от Договора дава правомощия на Съвета по отношение на политиката за обменния курс, но без да уточнява как следва да се упражняват тези правомощия; призовава Еврогрупата, Съвета и ЕЦБ да упражняват изцяло съответните си правомощия; отбелязва, че до момента това повишение не е оказало отрицателно влияние на износа на равнище на еврозоната, но последиците от него в държавите-членки са различни; подчертава рисковете, свързани с големите дисбаланси по текущата сметка в световен мащаб, които биха могли да доведат до допълнително повишаване на валутния курс на еврото; отбелязва, че е постигнат консенсус между лицата, определящи политиката, за това как да се разреши проблема със световните дисбаланси; отбелязва, че усилията на международната общност и международните финансови институции за разрешаване на този сериозен проблем съвсем не са достатъчни; изразява надежда, че прилагането на мерки за намаляване на бюджетния дефицит, насърчаване на частните спестявания в САЩ и за постигане на по-голяма гъвкавост по отношение на обменния курс в редица характеризиращи се с излишъци нововъзникващи пазарни икономики в Азия, и по-специално в Китай), което се контролира от МВФ, ще допринесе значително за постепенното намаляване на световните дисбаланси;
11.
Отбелязва, че с малки изключения, най-вече в Германия, през последните 10 години цените на недвижимите имоти в еврозоната бележат рязко повишение; отбелязва обаче, че независимо от признаците за забавяне на това развитие, кредитите, предоставяни на домакинствата за придобиване на собственост, нарастват с около 10 % годишно; отбелязва наличието на спад в цените на жилищата в САЩ и влошаване на пазара на ипотечните кредити, което може да окаже въздействие върху реалната икономика; счита, че подобно развитие следва да се приеме като предупреждение за това какво би могло да се случи в еврозоната; призовава ЕЦБ да следи отблизо тези тенденции, които биха довели до последици за реалната икономика; изисква от ЕЦБ да представи възможни варианти за действие, заедно с техните съответни предимства, като например включването на недвижимите имоти в хармонизирания индекс на потребителските цени или създаване на специален вид показател, или да предложи конкретни мерки, които да бъдат предприети на национално равнище поради различията между националните пазари;
12.
Изразява загриженост, че по отношение на лихвените проценти най-голямо разпръскване се наблюдава при потребителските кредити за домакинства; по-специално, отбелязва, че лихвените проценти по банков овърдрафт, които в еврозоната варират значително в диапазон от по-малко от 7 % до 13,5 % или повече, и препоръчва на ЕЦБ допълнително да проучи причините за това;
Управление
13.
Отбелязва, че ЕЦБ и нейният Изпълнителен съвет са независими; подчертава необходимостта от зачитане на конституционния принцип, записан в член 112, параграф 2, буква б) от Договора; потвърждава подкрепата си за независимост на ЕЦБ и за отстояване на всеобщата цел за запазване на ценовата стабилност и за защита на нейните антиинфлационни акредитиви; припомня, въпреки това, че член 105 от Договора ясно посочва, че паричната политика допринася за постигането на целите на Общността, без да се засяга целта за ценова стабилност, следователно счита, че безпокойството на ЕЦБ относно ценовата стабилност не следва да изключва активна политика, насочена към постигането на цели, свързани с растежа и заетостта;
14.
Счита, че степента на зрялост, достигната от всички участници в Механизма на обменните курсове, следва да улесни възникването на съчетание от политики, което да съпътства ефективното изпълнение на необходимото структурно адаптиране, от което зависи увеличаването на потенциала за растеж в еврозоната; призовава за по-активен макроикономически диалог между Съвета, Комисията, ЕЦБ, Парламента и европейските социални партньори и подкрепя усилията на Еврогрупата за започване на такъв диалог;
Финансова стабилност и интеграция
15.
Приветства публикуването на новия годишен доклад на ЕЦБ относно финансовата интеграция в Европа като полезен принос за развитието на европейската финансова интеграция;
16.
Изцяло подкрепя усилията на ЕЦБ за насърчаване на финансовата интеграция в еврозоната, предимно това, че играе ролята на катализатор на инициативи на частния сектор, като например Единната европейска платежна зона (SEPA) и инициативата за краткосрочни европейски ценни книжа (STEP); признава значението на по-нататъшната финансова интеграция, която ще спомогне за предпазване на Европейския съюз от външни икономически трусове;
17.
Счита, че услугите на ЕЦБ могат да насърчават европейската финансова интеграция и в тази връзка отбелязва, че инструментът Target играе важна роля за постигане на значителна степен на интеграция на паричните пазари и на репо пазара; счита, че проектът Target 2 – ценни книжа може да има потенциал да стимулира интеграцията, ефективността и сигурността на инфраструктурата на системите за клиринг и сетълмент, която понастоящем предлага недостатъчно висока степен на интегрираност и оперативна съвместимост; подчертава обаче, че това ще превърне ЕЦБ в активен участник на пазара, което ще изисква подходящ контрол на ЕЦБ извън нейните правомощия в паричната политика; припомня, че представянето на предложение за подходяща рамка за управление е закъсняло; ето защо с интерес отбелязва проекта Target 2 – ценни книжа и ще продължи да наблюдава внимателно развитието му; счита за важно да бъде въведена подходяща рамка за управление;
18.
Напълно е осведомен за бързото увеличаване на алтернативни инвестиционни инструменти (хедж фондове и инвестиционни фондове с частен капитал), признава, че те осигуряват ликвидност и диверсификация на пазара и създават възможност за подобряване на корпоративната ефективност, но същевременно споделя тревогата на някои централни банки и надзорни органи, че тези фондове могат да доведат до системен риск и високи равнища на експозиция на други финансови институции; приветства наскоро извършените от Комисията проучвания относно хедж фондовете и инвестиционните фондове с частен капитал, но изразява съжаление, че досега тези проучвания са били съсредоточени върху пречките за растежа на тези фондове; приканва Комисията да следи всички потенциални пропуски в политиката и призовава за по-широк и по-критичен подход по отношение на степента, до която хедж фондовете създават риск за финансовата стабилност и по отношение на управлението на риска във връзка с равнището на заемно финансиране и диверсификация; настоятелно призовава Комисията да оцени качеството на надзор в офшорни зони и да ускори сътрудничеството с надзорните органи в тези зони;
19.
Отбелязва, че кредиторите – небанкови институции (инвестиционни фондове с частен капитал) играят все по-голяма роля в сектора на заемно финансиране в Европейския съюз и в много случаи са готови да поемат по-голям риск от традиционните банкови институции; освен това отбелязва, че небанковите институции имат значителен принос за по-голямата степен на заетост и растеж на дружествата в техния сектор; счита, че това би могло да създаде проблеми при последващо стартиране на кредитния цикъл и би могло да доведе до много по-сложен цикъл от мащабно преструктуриране на корпоративния дълг; изисква от ЕЦБ и другите ангажирани институции да оценят адекватността на осъществявания в момента процес на преструктуриране на дълга в този нов контекст;
20.
Отчита заетата от ЕЦБ твърда позиция против подробните планове за поемане и погасяване с публични средства на дългове на банки в несъстоятелност в Европейския съюз; счита, че са необходими повече усилия за подобряване на сътрудничеството и планирането на стрес тестове, но че моралната опасност следва да бъде сведена до минимум чрез признаване на предимството на решенията на частния сектор при управление на кризи, за да не се насърчават банките да поемат необмислени рискове;
21.
Отново призовава Съвета и ЕЦБ, в контекста на прехвърлянето на данни чрез СУИФТ до властите на Съединените щати, да обмислят съвместно начини за подобряване на системата за надзор на СУИФТ, както и призовава ЕЦБ за действия за осъществяване на надзор, използване и определяне на политиката по отношение на СУИФТ;
Външна роля на еврото
22.
Отбелязва, че еврото премина успешна фаза на развитие в посока към превръщане в световно използвана резервна и референтна валута; изтъква, че са необходими по-нататъшни стъпки в посока продължаване на положителното развитие на паричното използване на еврото (например, плащането на космически продукти и стоки в евро);
23.
Отново отправя искане за действия за единно представителство на еврозоната в рамките на международните финансови институции, така че тя да защитава интересите си със сила, съответстваща на нейната икономическа тежест;
24.
Призовава ЕЦБ да наблюдава отблизо развитието в използването на еврото като резервна валута за централните банки и в контекста на нейния годишен доклад относно международната роля на еврото да определи размера и да направи анализ на последиците от това, особено по отношение на обменните курсове;
Демократичен контрол
25.
Счита, че по отношение на процедурата за назначаване на членовете на Изпълнителния съвет на ЕЦБ, предварителната демократична отчетност и прозрачността биха се подобрили, ако Съветът оценява няколко потенциални кандидати и ако предложеният от Съвета кандидат бъде обект на вот на одобрение от страна на Парламента; подчертава своята готовност да се присъедини към останалите институции при проучване на възможните подобрения в процедурата по назначаване преди настъпването на срока за следващото подновяване на състава на Изпълнителния съвет през 2010 г.;
26.
Подчертава, че доверието в ЕЦБ до голяма степен зависи също и от прозрачността в процеса на вземане на нейните решения; поради това подновява призива си след заседанията на Управителния съвет на ЕЦБ да се публикува резюме на протоколите от тези заседания, в което ясно да са посочени аргументите "за" и "против" взетите решения и дали тези решения са били взети единодушно;
27.
Посочва, че е отхвърлил като твърде сложна приетата през 2003 г. система за ротационни права на гласуване, приложима за решенията на Управителния съвет; с оглед бъдещите разширявания на еврозоната, счита, че следва да се въведе система, която да съвместява справедливост и ефективност;
28.
Приканва ЕЦБ да отдаде по-голяма тежест на своята комуникационна стратегия относно изслушванията на нейния председател от парламентарната комисия, която отговаря за икономическите и парични въпроси;
29.
Призовава ЕЦБ да представя на Европейския парламент и на обществеността годишно резюме на мерките, които е предприела за подобряване на своите резултати в съответствие с настоящата резолюция;
Пет години евро банкноти и монети
30.
Отбелязва, че стойността на евробанкнотите в обръщение продължава бързо да се покачва, като отбелязва растеж от 11,2 % през 2006 г.; отбелязва, че това стабилно покачване продължава да се отчита главно чрез банкнотите с по-голямо покритие, и по-специално банкнотите от 500 евро, като техният брой в обръщение е нараснал с 13,2 %; отново отправя призив към ЕЦБ да проучи причините за този съществен растеж и да извърши анализ на вида транзакции, които се извършват с тези банкноти и на разбивката на търсене по държави, с оглед установяване на евентуални съпътстващи рискове;
o o
o
31.
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, председателя на Еврогрупата и Европейската централна банка.
