A7-0147/2011
14.4.2011
ДОКЛАД
съдържащ препоръки към Комисията относно междинните мерки за замразяване на активи и разкриване на информация за имущественото състояние на длъжниците при трансгранични случаи
(2009/2169(INI))
Комисия по правни въпроси
Докладчик:
Arlene McCarthy
(Инициатива - член 42 от правилника)
PE 454.396v02-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
ПРИЛОЖЕНИЕ КЪМ ПРЕДЛОЖЕНИЕТО ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ: ПОДРОБНИ ПРЕПОРЪКИ ПО СЪДЪРЖАНИЕТО НА ИСКАНОТО ПРЕДЛОЖЕНИЕ 6
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ.............................................................................................11
СТАНОВИЩЕ на комисията по икономически и парични въпроси ....13
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ...................................16
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
съдържащо препоръки към Комисията относно междинните мерки за замразяване на активи и разкриване на информация за имущественото състояние на длъжниците при трансгранични случаи
( 2009/2169(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид член 225 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
– като взе предвид своята резолюция от 25 октомври 2007 г. относно Зелената книга за по-ефективното изпълнение на съдебни решения в Европейския съюз: налагане на запор върху банкови сметки
ОВ С 263 Е, 16.10.2008 г., стр. 655. ,
– като взе предвид своята резолюция от 22 април 2009 г. относно ефективното изпълнение на решенията в Европейския съюз: прозрачна информация за имущественото състояние на длъжниците
ОВ С 184 Е, 8.7.2010 г., стр. 7. ,
– като взе предвид своята резолюция от 25 ноември 2009 г. относно съобщението на Комисията до Европейския парламент и до Съвета – Пространство на свобода, сигурност и правосъдие за гражданите – Програма от Стокхолм
OВ C 285 E, 21.10.2010 г., стр. 12. ,
– като взе предвид Стокхолмската програма за 2010–2014 г. - Отворена и сигурна Европа в услуга и за защита на гражданите
ОВ С 115, 4.5.2010 г., стр. 1. , приета от Европейския съвет на 10 декември 2009 г.
Заключения на Европейски съвет – 10−11 декември 2009 г. – EUCO 6/09. , и по-конкретно точка 3.4.2 от нея,
– като взе предвид членове 42 и 48 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисията по правни въпроси и становището на комисията по икономически и парични въпроси ( A7‑0147/2011 ),
A. като има предвид, че вътрешният пазар представлява най-важното средство на Съюза за насърчаване на растежа след финансовата криза; като има предвид, че за милионите предприятия и граждани, които се възползват от вътрешния пазар и правото да живеят, работят и пътуват в ЕС, е от ключово значение да разполагат с ефективни средства за правна защита, в случай че желаят да предявят иск срещу друг гражданин или предприятие,
Б. като има предвид, че вътрешният пазар и пространството на свобода, сигурност и правосъдие ще се превърнат в реалност за гражданите и предприятията единствено когато правото на Съюза, по-конкретно в областта на гражданскоправните въпроси, се прилага ефективно, като се започне с транспониране и информационни кампании и се приключи с прилагане и изпълнение,
В. като има предвид, че настоящото равнище на успешно трансгранично събиране на вземания е изключително ниско, като това се отнася както за активите на физическите лица, така и за тези на предприятията; като има предвид, че описаното положение обезсърчава трансграничната търговия, изпраща до лошите длъжници послание за безнаказаност и спъва икономическите постижения на Съюза,
Г. като има предвид, че понастоящем цената за трансграничното събиране на вземания в тежест на кредиторите в случаи, при които длъжникът притежава имущество в няколко държави-членки, е твърде висока; като има предвид, че е настъпил моментът за опростяване и ускоряване на процедурата по събиране на вземания,
Д. като има предвид, че посочените високи разходи оказват негативно въздействие върху разширяването на обхвата на трансграничните заеми, както и на трансграничните търговски сделки, като съставляват значителна пречка за пълното функциониране на вътрешния пазар,
Е. като има предвид, че трансграничното изпълнение трябва да бъде приоритет за вътрешния пазар и съдилищата трябва да имат възможност за предприемане на бързи действия по замразяването на имуществото на длъжниците или предполагаемите длъжници; като има предвид, че при липса на подобна възможност, недобросъвестните търговци и други лица, които умишлено се опитват да избягат от отговорност, могат да преместят активите си в друга юрисдикция, като по този начин принудят гражданите и малките предприятия, които вече разполагат със съдебно решение, да се обърнат към съдилища на друга държава-членка в опит да си възстановят активите,
Ж. като има предвид, че е необходима заповед за оповестяване на информация относно имущественото състояние, предвид практическите трудности, които срещат кредиторите при достъпа си до информация за длъжниците от публични и частни източници в трансграничен контекст,
З. като има предвид, че поисканото в настоящата резолюция законодателно действие следва да се основава на подробни оценки на въздействието, както това беше поискано от Парламента,
И. като има предвид, че чрез европейския портал за електронно правосъдие следва да се осигури информация относно производството по искове за принудително изпълнение във всяка държава-членка; като има предвид, че сътрудничеството между органите по принудително изпълнение в държавите-членки следва да бъде засилено с цел ускоряване на събирането на вземания;
Й. като има предвид, че предложените инструменти следва да допълват действащото право и инициативите на Съюза, по-конкретно Директива 2011/7/EС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки
ОВ C 48, 23.2.2011 г., стр. 1. , Регламент (ЕО) 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела
ОВ C 21, 16.1.2001 г., стр. 1. , Регламент (ЕО) 1896/2006 на Европейския парламенти и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане
ОВ L 399, 30.12.2006 г., стр. 1. , Регламент (ЕО) 861/2007 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на европейска процедура за искове с малък материален интерес
ОВ L 199, 31.7.2007 г., стр. 1. , и европейския портал за електронно правосъдие,
К като има предвид, че инструментите следва да са опростени и да избягват забавяне и ненужни разходи; като има предвид, че при необходимост те трябва да са достъпни ex parte (едностранно), чрез „ефекта на изненадата“; като има предвид, че правата на длъжниците или предполагаемите длъжници следва да бъдат гарантирани със съответните гаранции, за да се избегне всяка злоупотреба с поисканите мерки,
1. призовава Комисията без забавяне да представи на Парламента, въз основа на член 81, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, законодателни предложения относно мерки за замразяване на активи и оповестяване на информация за имущественото състояние на длъжниците и предполагаемите длъжници при трансгранични случаи, като се придържа към посочените по-долу подробни препоръки;
2. удостоверява, че тези препоръки зачитат принципа на субсидиарност и основните права на гражданите;
3. счита, че поисканото предложение не поражда финансови последици за бюджета на Съюза;
4. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция, както и приложените подробни препоръки, на Комисията и на Съвета.
ПРИЛОЖЕНИЕ КЪМ ПРЕДЛОЖЕНИЕТО ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ: ПОДРОБНИ ПРЕПОРЪКИ ПО СЪДЪРЖАНИЕТО НА ИСКАНОТО ПРЕДЛОЖЕНИЕ
Част 1: Поискани инструменти
Препоръка 1 (относно формата и вида на акта, който да се приеме)
Европейският парламент настоява за следните инструменти: Европейска обезпечителна заповед (ЕОЗ) и Европейска заповед за оповестяване на имущество (ЕЗОИ). Актът следва да бъде приет под формата на регламент на Съюза. Двата инструмента следва да представляват самостоятелни средства за правна защита, които допълват действащите по националното право. Те следва да се прилагат при презгранични спорове.
Част 2: Общи за двата инструмента препоръки
Препоръка 2 (относно компетентния орган, който следва да издава посочената заповед)
Европейският парламент счита, че поисканите инструменти следва да съдържат уеднаквени правила за подсъдност, които да уточняват кой е националният съд, компетентен да издава въпросните заповеди. Посочените уеднаквени правила следва да отчитат факта, че съдът, компетентен по съществото на спора по смисъла на Регламент (ЕО) № 44/2001
Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OВ L 12, 16.1.2001 г., стр. 1). , обикновено е най-подходящият да издаде посочените заповеди. Те следва също така да вземат предвид етапа, до който е достигнало главното производство, в хода на което е поискана заповедта.
Препоръка 3 (относно компетентния да се произнесе по обжалване на заповедите орган)
Европейският парламент счита, че съдът, издал ЕОЗ и ЕЗОИ, следва да разполага с изключителна компетентност да се произнесе по обжалването им, когато това обжалване се отнася до аспекти на заповедта, засягащи ЕС като цяло. Когато жалбата е насочена срещу действието на ЕОЗ в отделна държава-членка, различна от държавата на издаващия съд, правилото може да бъде смекчено, така че да осигурява защита за длъжниците и третите лица, като за компетентни бъдат посочени и съдилищата по местонахождение на имуществото. Основанията за обжалване на заповедите следва да бъдат изчерпателно изброени в поисканите инструменти.
Препоръка 4 (относно стандартната форма на искане за издаване на заповеди и за оповестяване)
Европейският парламент счита, че двете заповеди следва да могат да се поискат чрез стандартизиран многоезичен формуляр, включително чрез европейския портал за електронно правосъдие. Посоченият формуляр следва да бъде възможно най-ясен и разбираем. Съобщението също следва да бъде стандартизирано във връзка с изпълнението на заповедите (напр. в случая на ЕОЗ: отговор на банката до органа по принудителното изпълнение, уведомяване на длъжника и т.н.).
Препоръка 5 (относно оповестяването)
Комисията следва да е задължена да оповестява информация относно прилагането на поисканите инструменти, и по-конкретно относно тяхното използване.
Част 3: Специални препоръки относно Европейската обезпечителна заповед
Препоръка 6 (относно етапа на главното производство, на който може да бъде поискано издаването на въпросната заповед)
Европейският парламент изразява становище, че е от съществено значение възможността за едностранно искане на издаване на ЕОЗ, т.е. без предварително връчване на уведомление на страната, чието имущество е засегнато. Заповедта следва да може да се получи преди, в хода и след приключване на главното производство.
Препоръка 7 (относно средствата, достъпни за кредитора)
Европейският парламент счита, че издаването на ЕОЗ от националния съд следва да бъде по преценка на съда. Тежестта на доказване също така следва да се носи от ищеца, който следва да приведе достатъчно на пръв поглед доказателства ( fumus boni juris ) и аргументи за неотложност ( periculum in mora ). Тези критерии следва да бъдат преценявани от националните съдилища въз основа на съществуващата практика на Съда на ЕС.
Препоръка 8 (относно минималната информация, която е необходима за издаване на ЕОЗ)
Европейският парламент счита, че следва да бъде достатъчна точната информация относно длъжника или предполагаемия длъжник, а не действителните номера на банкови сметки. Тази информация следва да бъде достатъчна, за да се предотврати объркване в случай на омонимия.
Препоръка 9 (относно привеждането в изпълнение на посочената заповед)
Ако заповедта е получена преди постановяване на съдебното решение, установяващо дълга, както най-често се случва, тя следва да може да бъде приведена в изпълнение в целия ЕС при предприемане на възможно най-малко междинни мерки. От друга страна, ако заповедта е получена след постановяване на съдебното решение, установяващо дълга, тя следва да може да бъде приведена в изпълнение в целия ЕС, без да е необходимо да се предприемат междинни мерки.
Препоръка 10 (относно действието на посочената заповед)
Европейският парламент счита, че действието на ЕОЗ трябва да бъде ограничено до запорирането на банкови сметки и временното замразяване на банкови депозити и не следва да дава на кредитора право на собственост върху имуществото. Допълнително следва да се разгледа въпросът, дали заповедта би могла да обхваща други видове имущество, като например недвижимо имущество или бъдещо имущество (бъдещо вземане или бъдещо наследство).
ЕОЗ следва да бъде насочена срещу не повече от необходимия брой банкови сметки и следва да бъде ограничена до размера на дълга, към който се прибавят съдебните разноски и лихвата. Издаващият съд следва да може да ограничава заповедта по време за всеки отделен случай, като отчете основателността на всеки отделен случай.
Препоръка 11 (относно обработката на ЕОЗ)
Европейският парламент би предпочел да се използва електронна система за предаване, която да свързва издаващия съд с банката, в която са открити банковите сметки, като тази система бъде достъпна чрез европейския портал за електронно правосъдие, но запазва възможността си за разглеждане на всички алтернативи.
Европейският парламент счита, че ЕОЗ следва да задължава банките да изпълняват заповедта незабавно (т.е. в рамките на строго определен срок) и освен това да информират органа по принудителното изпълнение за успешното или неуспешното извършване на запора. Тази обработка следва да бъде в съответствие с действащите правила за защита на данните.
Европейският парламент призовава настоятелно Комисията да създаде поискания инструмент по начин, който да минимизира разходите от използването му. Като се имат предвид значителните разлики между държавите-членки по отношение на разходите, свързани с банкови запори, следва да се обърне внимание на въпроса, дали поисканият инструмент следва да има за цел хармонизация на тези разходи или дали той следва да предостави решението относно техния размер на държавите-членки. Във всеки случай тези разходи не следва да надвишават даден максимален размер, определен в регламента, те следва да бъдат прозрачни и недискриминационни, да отразяват действителните разходи и да отчитат създаването на единна зона за плащания в евро и факта, че тези процедури следва да бъдат стандартизирани във възможно най-голяма степен.
Европейският парламент призовава да се разгледа в подробности въпросът за това кой да понесе разходите за обработката на ЕОЗ, включително за прегледа на най-добрите практики на национално и регионално равнище.
Препоръка 12 (относно процесуални гаранции за длъжниците и предполагаемите длъжници)
Европейският парламент счита, че поисканият инструмент следва да включва пълен набор от гаранции за длъжниците и предполагаемите длъжници.
A. Когато издаването на ЕОЗ е поискано преди постановяване на съдебното решение, установяващо дълга, условие за издаването на ЕОЗ следва да бъде представянето от ищеца на издаващия съд на обезпечение или други гаранции, за да се обезщети ответникът или трети страни за претърпени вреди. Ответникът следва да има възможност да прекрати действието на ЕОЗ, като представи обезпечение. Държавите-членки следва да гарантират, че тези разпоредби не представляват пречка за достъп на лица с ограничени финансови средства.
Б. Ако ЕОЗ се издаде без уведомление ( ex parte ), ответникът следва да бъде уведомен официално и да получи цялата информация, която е необходима, за да подготви обжалване на заповедта незабавно след изпълнението.
В. Ответникът следва да има право на последващо ( ex post) обжалване на ЕОЗ. Основанията за обжалването следва да бъдат хармонизирани в поискания инструмент. Също така в инструмента следва да бъде хармонизиран и компетентният орган, който да се произнесе по обжалването.
Г. ЕОЗ следва да бъде свързана с изрично определени срокове. В частност, ако главното производство все още не е образувано, следва да бъде определен срок за това от издаващия съд.
Д. Инструментът следва да отчита надлежно многообразието на практиките на национално равнище по отношение на трудностите, срещани от длъжника, включително съществуващите прагове, под които банковата сметка на физическо лице не може да бъде запорирана. Следователно подобни въпроси следва да се предоставят за разрешаване на законодателството на държавата-членка, в която длъжникът или предполагаемият длъжник пребивава обичайно. За да се увеличи правната сигурност за кредиторите обаче, държавите-членки следва да имат задължение да предават на Комисията информация относно съществуването на подобни изключения, която ще бъде публично оповестена.
Е. В ЕОЗ следва да се посочва, че кредиторът пристъпва към изпълнение на ЕОЗ на свой риск и че може да носи отговорност за обезщетение на длъжника за вредите, претърпени в резултат на принудителните мерки.
Част 4: Специални препоръки относно Европейската заповед за оповестяване на имущество
Препоръка 13 (относно характера на посочената заповед)
Европейският парламент счита, че следва да бъде възможно да се поиска издаването на заповедта най-малко след постановяване на съдебно решение за установяване на дълга. Комисията следва да разгледа въпроса, дали заповедта следва да се предоставя на по-ранен етап от производството, например когато компетентният по делото съд счете, че е налице реална опасност от неизпълнение на съдебното решение, както и какви съответни мерки следва да се предприемат.
Европейският парламент счита освен това, че от всяка държава-членка следва да се изисква да реши кой орган или кои органи са компетентни да издават ЕЗОИ. Определените органи ще могат да издават ЕЗОИ за всеки отделен случай, като отчитат обстоятелствата по всеки отделен случай.
Препоръка 14 (относно материалния обхват на посочената заповед)
Европейският парламент счита, че по принцип от длъжниците следва да се изисква да оповестяват цялото имущество, което се намира в пространството на свобода, сигурност и правосъдие, с цел на кредитора да се даде възможно най-голям избор на действие.
Препоръка 15 (относно привеждането в изпълнение на посочената заповед)
Европейският парламент счита, че единствено съдът или органът, който е издал ЕЗОИ, следва да може да я променя или отменя. Тази заповед следва да може да бъде приведена в изпълнение в целия ЕС, без да е необходимо да се предприемат междинни мерки.
Препоръка 16 (относно процесуални гаранции за длъжниците и предполагаемите длъжници)
Европейският парламент счита, че поисканият инструмент следва да включва пълен набор от гаранции за длъжниците:
A. Инструментът следва да постигне подходящ баланс между правото на защита на личните данни, гарантирано от Директива 95/46/EО и залегнало в Хартата на основните права на Европейския съюз, и ефективното изпълнение на съдебните решения. По-конкретно следва да се създадат гаранции с цел защита на информацията, оповестена в резултат на ЕЗОИ, и предотвратяване на злоупотребата с нея.
Б. В ЕЗОИ следва да се посочва, че кредиторът пристъпва към изпълнението й на свой риск и че може да носи отговорност за обезщетение на длъжника за вредите, претърпени в резултат на оповестяването.
В. Изплащането на дълга в пълен размер трябва да води до незабавна отмяна на ЕЗОИ, включително при едностранно поискване от страна на длъжника, който представя доказателство за погасяването на дълга.
Препоръка 17 (относно санкциите, налагани за неверни изявления в декларацията)
Европейският парламент счита, че поисканият инструмент следва да установи рамка от санкции, налагани за неизпълнение или за неверни изявления, с цел да се постигне ефективно и еднакво изпълнение на заповедта в цялото пространство на свобода, сигурност и правосъдие.
ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ
Милиони предприятия се възползват от правото да търгуват на вътрешния пазар на ЕС. Милиони граждани се възползват от правото да живеят, работят и пътуват из целия ЕС. Изключително важно е в рамките на вътрешния пазар гражданите да разполагат с ефективни средства за правна защита, в случай че искат да предявят иск срещу друг гражданин или предприятие.
ЕС е приел законодателство, което позволява внасянето на трансгранични искове и взаимното признаване на решенията на националните съдилища, включително регламента „Брюксел І“, Европейското изпълнително основание, процедурата за искове с малък материален интерес и процедурата за европейска заповед за плащане. Получаването на съдебното решение обаче е само една част от процеса; гражданите и предприятията трябва да имат право да поискат ефективно изпълнение на отнасящите се до тях съдебни решения.
Един от необходимите компоненти на ефективното изпълнение е съдилищата да могат, като преходна мярка, да действат бързо, за да издадат заповед за оповестяване на имущественото състояние на длъжниците и замразяване на активите им.
Без подобна мярка недобросъвестните търговци и други длъжници могат да избягат от отговорност, като просто преместят своите активи в друга юрисдикция, като по този начин не позволят на кредитора да постигне ефективно изпълнение на съдебното решение на територията на единния пазар.
Съответният гражданин или малко предприятие биха похарчили много пари и загубили много време, за да получат съдебно решение, единствено за да се наложи след това да подадат иск в съдилищата на друга държава-членка без гаранции за успех или справедливост.
Европейските институции обърнаха внимание на необходимостта от ефективен режим за оповестяване на имущественото състояние на длъжниците и замразяване на активите им:
По този въпрос Комисията е изготвила две зелени книги, през 2006 г. относно налагане на запор върху банкови сметки и през 2008 г. относно прозрачна информация за имущественото състояние на длъжниците.
– Парламентът прие резолюции, които призовават за създаването на процедура за временно замразяване на банкови сметки (докладчик: Kurt Lechner)
25 октомври 2007 г., относно налагане на запор върху банкови сметки ( 2007/2026(INI) ). и в които Комисията се призовава да проучи възможностите за създаване на общностни привременни мерки за оповестяване на информация (докладчик: Neena Gill)
22 април 2009 г. относно прозрачността на имущественото състояние на длъжниците ( 2008/2233(INI) ). в допълнение на тези, прилагани от националните съдилища, които да бъдат приложими в целия ЕС. И в двата доклада Парламентът зае позицията, че всеки инструмент на Съюза следва да се ограничава до разрешаването на трансгранични случаи.
– Стокхолмската програма на Европейския съвет приканва Комисията „да направи оценка дали е необходимо и изпълнимо да се предвидят определени временни, в това число предпазни, мерки на равнище ЕС, за да се предотврати, например, изчезването на имущество преди изпълнението на вземането“ и „да представи подходящи предложения въз основа на зелените книги от 2006 г. и 2008 г., за да се подобри ефикасността на изпълнението на съдебни решения в ЕС по отношение на банковите сметки и имуществото на длъжниците“.
– В своята резолюция от 25 ноември 2009 г. относно бъдещата Стокхолмска програма, Парламентът призова за „предложения за проста и независима европейска система за налагане на запор върху банкови сметки и временно замразяване на банкови депозити“.
– На 1 юни Европейската комисия проведе изслушване и се очаква тя да внесе законодателно предложение през юни 2011 г. Законодателната инициатива относно прозрачността на имущественото състояние на длъжниците е насрочена за 2013 г.
Комисията по правни въпроси предприе изготвянето на този законодателен доклад по собствена инициатива, за да:
o призове Комисията бързо да внесе предложения за междинни мерки за замразяване на активи и оповестяване на информация за имущественото състояние на длъжниците при трансгранични случаи и
o очертае основните пунктове, които Парламентът би желал да бъдат включени в тези предложения.
5.10.2010
СТАНОВИЩЕ на комисията по икономически и парични въпроси
на вниманието на комисията по правни въпроси
относно предложени междинни мерки за замразяване на активи и разкриване на информация за имущественото състояние на длъжниците при трансгранични случаи
( 2009/2169(INI) )
Докладчик по становище:
Theodor Dumitru Stolojan
ПРЕДЛОЖЕНИЯ
Комисията по икономически и парични въпроси приканва водещата комисия по правни въпроси да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
1. приветства доклада по собствена инициатива на комисията по правни въпроси, тъй като той се занимава с проблемите, повдигнати от нарастващия брой трансгранични търговски спорове и необходимостта от съгласуваност на вътрешния пазар;
2. отбелязва, че икономическият спад често се придружава от увеличаване на броя на измамите; счита, че това води до нарастваща неотложна нужда от трансгранична прозрачност на активите и рационализирани механизми за трансграничното събиране на вземания;
3. отбелязва, че функционалният достъп на разумна цена до трансграничното събиране на вземания трябва да бъде основна предпоставка за равнопоставеността, която се изисква от единния пазар;
4. изтъква, че надлежната и навременна информация относно активите на длъжниците е от основно значение за събирането на вземанията, защитата на интересите на кредиторите и прилагането на закона; затова призовава Комисията да ускори действията за хармонизиране на източниците на информация в държавите-членки, като например търговските регистри;
5. подчертава, че разходите за услуги на банките и другите институции следва да бъдат покрити, но те следва да отразяват необходимите и действителните разходи;
6. подкрепя прилагането на междинни или временни мерки, които могат да способстват за уреждането на случаи на събиране на вземания или на споровете относно този процес, преди случаите да достигнат съдилищата, като по този начин се намаляват разходите за събиране на вземания;
7. предлага да бъдат въведени стандартизирани инструменти за разкриване на информация и замразяване на активи на длъжници при трансгранични търговски спорове, тъй като тези инструменти вече са приети от държавите-членки за случаи, свързани със събиране на данъчни задължения;
8. подчертава, че е необходимо да се разкрива само такава информация, която да бъде достатъчна с оглед на покриването на парични вземания и да създава възможност за покриване на всички разходи като основни разходи за живот, които биха могли да бъдат освободени от изземване; отбелязва, че в случаите на съсобственост следва да се предполага равнопоставеност освен при доказване на противното;
9. настоява всички междинни или временни мерки и други правно обвързващи инструменти за разкриване и/или замразяване на активи на длъжници да бъдат съобщавани в електронна форма;
10. предлага сътрудничеството между органите по принудително изпълнение в държавите-членки да бъде засилено с цел ускоряване на събирането на вземания;
11. призовава Комисията да ускори законодателната инициатива относно прозрачността на активите на длъжници, която е предвидена за 2013 г.
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
5.10.2010 г.
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
41
0
0
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Sharon Bowles, Udo Bullmann, George Sabin Cutaş, Leonardo Domenici, Derk Jan Eppink, Diogo Feio, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Sven Giegold, Sylvie Goulard, Liem Hoang Ngoc, Gunnar Hökmark, Othmar Karas, Wolf Klinz, Jürgen Klute, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Philippe Lamberts, Astrid Lulling, Hans-Peter Martin, Arlene McCarthy, Ivari Padar, Anni Podimata, Antolín Sánchez Presedo, Olle Schmidt, Edward Scicluna, Peter Simon, Theodor Dumitru Stolojan, Ivo Strejček, Marianne Thyssen, Ramon Tremosa i Balcells, Corien Wortmann-Kool
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Pervenche Berès, David Casa, Sari Essayah, Thomas Händel, Danuta Maria Hübner, Arturs Krišjānis Kariņš, Thomas Mann, Pablo Zalba Bidegain
Заместник(ци) (чл. 187, пар. 2), присъствал(и) на окончателното гласуване
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
РЕЗУЛТАТ ОТ ОКОНЧАТЕЛНОТО ГЛАСУВАНЕ В КОМИСИЯ
Дата на приемане
12.4.2011
Резултат от окончателното гласуване
+:
–:
0:
20
0
1
Членове, присъствали на окончателното гласуване
Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio López-Istúriz White, Antonio Masip Hidalgo, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Alexandra Thein, Diana Wallis, Rainer Wieland, Cecilia Wikström, Tadeusz Zwiefka
Заместник(ци), присъствал(и) на окончателното гласуване
Piotr Borys, Sergio Gaetano Cofferati, Sajjad Karim, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Arlene McCarthy, Angelika Niebler
