P7_TA(2010)0034
Инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура ***I
A7-0016/2010
Законодателна резолюция на Европейския парламент от 25 февруари 2010 г. относно предложението за регламент на Съвета относно уведомяването на Комисията за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в Европейската общност и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96 ( COM(2009)0361 – C7-0125/2009 – 2009/0106(COD) )
(Обикновена законодателна процедура: първо четене)
Европейският парламент
, –
като взе предвид предложението на Комисията до Съвета ( COM(2009)0361 ),
–
като взе предвид консултирането на Парламента от Съвета ( C7-0125/2009 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент и до Съвета, озаглавено „Последствия от влизането в сила на Договора от Лисабон за междуинституционалните механизми за вземане на решения, които са в ход“ ( COM(2009)0665 ),
–
като взе предвид член 294, параграф 3 и член 194, параграфи 1 и 2 от Договора за функционирането на ЕС,
–
като взе предвид становището на Комисията по правни въпроси относно предложеното правно основание,
–
като взе предвид членове 55 и 37 от своя правилник,
–
като взе предвид доклада на Комисията по промишленост, изследвания и енергетика и становището на Комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните ( A7-0016/2010 ),
1.
Приема на първо четене позицията, изложена по-долу;
2.
Призовава Комисията отново да се отнесе до Парламента в случай че възнамерява да внесе съществени изменения в предложението си или да го замени с друг текст;
3.
Възлага на своя председател да предаде позицията на Парламента съответно на Съвета, Комисията и на националните парламенти.
P7_TC1-COD(2009)0106
Позиция на Европейския парламент приета на първо четене на 25 февруари 2010 г. с оглед приемането на Регламент (ЕС) № …/2010 на Европейския парламент и на Съвета относно уведомяването на Комисията за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за
функционирането на Европейския съюз
, и по-специално
член 194, параграфи 1 и 2
от него,
▌
като взе предвид предложението на Европейската комисията,
в съответствие с обикновената законодателна процедура Позиция на Европейския парламент от 25 февруари 2010 г.
,
като има предвид, че: (1)
Съюзът си е поставил за цел да бъде въведена обща енергийна политика,
основаваща се на солидарността и
насочена към постигане на сигурност на енергийните доставки, преход към
икономика с висока степен на енергийна ефективност
, и действащи конкурентни енергийни пазари
, основаващи се на солидарността и лоялната конкуренция в рамките на вътрешния пазар
.
(2)
Съставянето на обща картина на развитието в областта на инвестициите за енергийна инфраструктура в Съюза представлява
необходима предпоставка за развитието на европейска
енергийна политика. Тази картина ще даде възможност на
Комисията
да прави необходимите сравнения и оценки или да
предлага
подходящи мерки въз основа на съответните данни и анализи, по-специално по отношение на бъдещия енергиен баланс между доставки и търсене.
Всички мерки, предлагани или предприемани на равнището на Съюза, следва да бъдат неутрални и да не представляват намеса във функционирането на пазара.
(3)
През последните години енергийната обстановка във и извън
Съюза
значително се промени, поради което инвестициите в енергийна инфраструктура се превръщат в ключов въпрос
, който трябва да се реши с оглед на обезпечаването на енергийната сигурност в Съюза, по-специално чрез енергийна ефективност и енергоспестяване, установяване на потенциалните бъдещи недостатъчни доставки и/или излишък при доставките на енергия и осигуряването на редовни доставки на енергия за Съюза и гладкото функциониране
на вътрешния енергиен пазар и за предприетия от
Съюза
преход към
икономика с висока степен на енергийна ефективност
.
(4)
Новият енергиен контекст изисква значителни инвестиции по отношение на цялата инфраструктура,
и по-специално в секторите на възобновяемите енергийни източници и на енергийната ефективност
, както и разработването на нови видове инфраструктура и нови технологии, които да навлязат на пазара. Либерализацията на енергийния сектор и по-нататъшното интегриране на вътрешния пазар отреждат една по-важна роля на стопанските оператори в инвестиционния процес, а в същото време някои нови изисквания на енергийната политика, като например целите засягащи смесването на гориво водят до промени в енергийната политика на държавите-членки по посока на създаването на нова и/или модернизирана енергийна инфраструктура.
(5)
За тази цел държавите-членки следва, винаги да вземат предвид намаляването на енергопотреблението в съответствие с целта на ЕС от 20% по отношение на енергийната ефективност като най-ефективното с оглед на разходите средство за постигане на целите на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове, както и подобряването и доизграждането на съществуващите инфраструктури, преди да инвестират в нови такива. Инвестиционните проекти за енергийна инфраструктура следва да съответстват в пълна степен на определената за 2020 г. цел най-малко 20% от енергията да бъде произвеждана от устойчиви възобновяеми енергийни източници.
(6)
Във връзка с новите цели на енергийната политика и новите пазарни
тенденции
, следва да се обърне по-голямо внимание на
приоритетните инвестиции
в енергийна инфраструктура в Съюза, по-специално с оглед на предвиждане на проблемите,
свързани със сигурността на доставките,
насърчаване на най-добрите практики и установяване на по-голяма прозрачност по отношение на бъдещото развитие на
взаимосвързаните енергийни системи в Съюза
.
(7)
Ето защо,
с оглед на предоставянето на необходимите гаранции за приоритетните инвестиции,
Комисията и по-специално Наблюдателницата за енергийния пазар
към нея
следва да разполагат с точни данни и информация за
текущите и бъдещите
инвестиционни проекти, включително за проектите за
частично
извеждане от експлоатация, по отношение на най-значимите съставни елементи на енергийната система на ЕС.
(8)
Данните и информацията относно прогнозните промени в мощностите за производство, пренос и съхранение на енергия и за проектите в различни сектори на енергетиката са
важни
за
бъдещите инвестиции на
Съюза. Ето защо, необходимо е да се осигури на Комисията
и в частност на Наблюдателницата за енергийния пазар към нея
информация за инвестиционните
планове и
проекти, по които са започнати дейности или е предвидено да започнат дейности в следващите пет години, а също и за онези проекти, които имат за цел
цялостно или частично
извеждане от експлоатация в рамките на следващите три години.
▌
(9)
За да може Комисията да разполага с пълен поглед върху бъдещите развития на енергийната система в целия ЕС, необходима е рамка за хармонизирано докладване на инвестиционните проекти, основаваща се на актуализирани категории за предоставяни от държавите-членки официални данни и информация.
(10)
Информацията, получена от Комисията съгласно настоящия регламент, може да се използва за проследяване на съблюдаването на разпоредбите от държавите-членки в рамките на специалното законодателство на ЕС, а именно Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници
ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 16.
.
(11)
За тази цел, държавите-членки следва да предоставят на Комисията данни и информация за инвестиционните проекти
за енергийна инфраструктура
за производство (добив), съхранение и пренос на нефт, ▌
газ
,
въглища, възобновяема енергия,
електроенергия,
както и за големите проекти, свързани с местни топлофикационни и охладителни системи
и
улавяне, пренос и съхранение на
въглероден диоксид, които са планирани или са в процес на изграждане на тяхна територия
, включително междусистемни връзки с трети държави
. Съответните предприятия следва да са задължени да предоставят на държавите-членки въпросните данни и информация
, за да може Комисията да наблюдава енергийната инфраструктура в ЕС
.
Държавите-членки и Комисията следва да са задължени да гарантират поверителността на данните, предоставени от предприятията
.
(12)
Като се има предвид времевият хоризонт на инвестиционните проекти в енергийния сектор, достатъчно ще е да се докладва веднъж на всеки две години.
(13)
С оглед да бъде избегнато непропорционално административно натоварване и да се сведат до минимум разходите на държавите-членки и на предприятията, по-специално на малките и средните предприятия, в настоящия регламент следва да се даде възможност за освобождаване на държавите-членки и на предприятията от задължения за докладване в случаите, когато еквивалентна
и съпоставима
информация е предоставена на Комисията в съответствие със специализираното европейско законодателство за енергийния сектор, прието от институции на ЕС и насочено към постигане на целите за изграждане на конкурентни европейски енергийни пазари, за устойчиво развитие на енергийната система на ЕС и за сигурност на енергийните доставки в ЕС.
Следователно, следва да се избягват всякакви дублирания на задълженията за докладване, предвидени в третия пакет за либерализация в областта на енергетиката (Директива 2009/72/EО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия
ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55.
, Директива 2009/73/EО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ
ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94.
, Регламент (EО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия
ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 1.
, Регламент (EО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия
ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 15.
и Регламент (EО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ
ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36.
). Комисията следва да разясни как се прилага това освобождаване, с цел действително да облекчи натоварването във връзка с докладването и да изясни съдържанието, формата и сроковете по отношение на задълженията за докладване, лицето или органите, които изпълняват тези задължения, както и тези, които са отговорни за администрирането на системата за докладване.
(14)
Държавите-членки, упълномощената от тях организация или, по целесъобразност, органите, на които са възложени конкретни инвестиционни планове в областта на енергийния сектор на ЕС, следва да осигуряват качество, релевантност, точност, яснота, навременност и последователност на данните и информацията, които те предоставят на Комисията, като същевременно гарантират поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация.
(15)
С оглед на обработка на данните, както и за опростяване и за подобряване на сигурността на предоставянето на данни, Комисията и по-специално Наблюдателницата на енергийния пазар към нея следва да могат да вземат всички подходящи мерки за тази цел, по-специално да въвеждат интегрирани инструменти и процедури от областта на информационните технологии.
Комисията следва да гарантира, че тези ресурси в областта на информационните технологии осигуряват поверителността на данните и информацията, предоставени на Комисията.
(16)
Защитата на физическите лица при обработването на лични данни от държавите-членки е уредено с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни OВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31.
, а защитата на физическите лица при обработването на лични данни от Комисията е уредено с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на физическите лица по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни OВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1.
. Настоящият Регламент оставя тези разпоредби без изменение.
(17)
Достъпът до информацията за околната среда се урежда от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността
ОВ L 264, 25.9.2006 г., стр. 13.
, както и от Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда
ОВ L 41, 14.2.2003 г., стр. 26.
. Настоящият регламент не изменя тези разпоредби.
(18)
Комисията и по-специално нейната служба за наблюдение на енергийния пазар
към нея
следва да изготвят периодичен междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система в ЕС и, в случаите когато това е подходящо, по-подробен анализ на някои аспекти на тази енергийна система; такива анализи следва
да допълват подходите на национално равнище, да развиват регионалното измерение и,
по-специално да допринесат за
повишаването на енергийната сигурност чрез
установяването на възможни инфраструктурни и инвестиционни несъответствия
и свързани с тях рискове
от гледна точка на дългосрочния баланс на предлагането и търсенето на енергия.
Тези анализи следва също така да допринесат за постоянното разискване на равнище на ЕС относно необходимостта от енергийна инфраструктура и поради това следва да се предоставят на заинтересованите страни за обсъждане.
(19)
Малките и средните предприятия следва да имат възможност да се възползват от мониторинга и докладите относно енергийните инвестиционни проекти, които произтичат от настоящия регламент, съгласно който събраните данни ще бъдат предоставяни на широката общественост и в дългосрочен план ще допринасят за нови и по-добре координирани инвестиционни тенденции.
(20)
Комисията може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и други компетентни експерти, с оглед постигане на общо разбиране
за възможните инфраструктурни несъответствия и свързаните с тях рискове
и създаване на прозрачност по отношение на бъдещи развития, което е от особен интерес за новите участници на пазара.
(21)
Техническите мерки, включително допълнителните технически определения, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети от Комисията.
(22)
Поради характера на измененията, които биха били необходими за адаптиране на Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета OВ L 102, 25.4.1996 г., стр. 1.
към съвременните енергийни предизвикателства и с оглед на постигане на по-голяма яснота, посоченият регламент следва да бъде отменен и заменен от нов регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Член 1 Предмет и обхват
1.
С настоящия Регламент се въвежда обща рамка за предоставяне на Комисията на данни и информация за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в секторите на нефта,
газа, въглищата, възобновяемата енергия и
електроенергията ▌, както и за
големи инвестиционни проекти, свързани с местни топлофикационни и охладителни системи и с улавянето, преноса и съхранението на
генерираните в тези сектори количества въглероден диоксид.
2.
Настоящият регламент се прилага и за предприятията от ЕС, които инвестират в проекти за енергийна инфраструктура в трети страни, които са пряко свързани с или влияят върху енергийните мрежи на една или повече държави-членки.
3.
Настоящият регламент се отнася за посочените в приложението видове инвестиционни проекти, по които са започнати
строителни работи
или е предвидено да започнат
строителни работи
в следващите пет години, а също и за съответните проекти за извеждане от експлоатация в рамките на следващите три години.
Член 2 Определения
За целите на настоящия Регламент се прилагат следните определения:
(1)
„инфраструктура“ означава всички видове инсталации или части от инсталации, свързани с производството, преноса и съхранението на енергия
и енергийни източници
или на въглероден диоксид;
(2)
„инвестиционни проекти“ означава проекти, имащи за цел:
а)
изграждане на нова инфраструктура;
б)
преобразуване, модернизация, увеличаване или намаляване на капацитета/мощността на съществуваща инфраструктура;
в)
частично или пълно
извеждане от експлоатация на съществуваща инфраструктура;
г)
разработване на нови междусистемни връзки с енергопреносни мрежи между Европейския съюз и трети държави;
(3)
„планирани инвестиционни проекти“ означава инвестиционни проекти преди да са започнали строителните работи и преди да са направени капиталови разходи, или съответно преди да е реализирано извеждането от експлоатация, включително такива инвестиционни проекти,
за които съответните органи са получили първоначално искане за разрешение, но
чиито основни характеристики (местоположение, изпълнител, предприятие,
определени основни
технически
и експлоатационни
показатели и т.н.) могат изцяло или частично да подлежат на допълнителен преглед, или на окончателно разрешение;
(4)
„инвестиционни проекти в процес на изграждане“ означава инвестиционни проекти, чиито строителни работи са започнали и за които вече са направени капиталови разходи;
(5)
„извеждане от експлоатация“ означава етапът, в който окончателно се спира експлоатацията на даден инфраструктурен обект;
(6)
„производство“ означава генерирането на електроенергия и производството на горива, включително биогорива;
(7)
„пренос“ означава пренос на
електроенергия, газ, течни горива
или въглероден диоксид, по мрежа, по-специално:
а)
по тръбопроводи, различни от тръбопроводната мрежа на находището или производителя и различни от тръбопроводните мрежи, използвани предимно за разпределение;
б)
по мрежи за свръхвисоко и високо напрежение, различни от мрежите, използвани предимно за разпределение;
в)
посредством тръби от местните топлофикационни и охладителни системи;
(8)
„съхранение“ означава временното или постоянно
съхранение
на
топлинна енергия и електроенергия или
енергийни източници ▌ в надземна или подземна инфраструктура или геоложки образувания
, или задържането на въглероден диоксид в подземни геоложки образувания
;
(9)
'място за съхранение„ означава система от затворени резервоари за съхранение или определена геоложка структура, която образува затворено помещение за съхранение;
(10)
„предприятие“ означава всяко физическо или юридическо частно или публично лице, което взема решения за или изпълнява инвестиционни проекти;
(11)
„енергийни източници“ означава
а)
първични енергийни източници, като например нефт, природен газ
,
въглища,
или ядрено гориво,
или преобразувани енергоносители, като например електроенергия;
б)
възобновяеми енергийни източници, включително водноелектрическа енергия, биомаса, вятърна енергия, енергия на приливите и отливите и геотермална енергия;
в)
енергийни продукти, като например рафинирани нефтопродукти и биогорива.
(12)
'обобщени данни„ означава данни, обобщени на национално или регионално равнище; ако обобщаването на национално равнище би разкрило чувствителна търговска информация, свързана с отделно предприятие, данните могат да бъдат обобщени на регионално равнище;
(13)
'специфична институция„ означава орган, на когото въз основа на законодателството на ЕС в областта на енергетиката е възложена подготовката и приемането на многогодишни планове за развитие и инвестиции в областта на енергийните инфраструктури в ЕС, като Европейската мрежа на операторите на преносни системи за електроенергия в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 714/2009 и Европейската мрежа на операторите на преносни системи за газ в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 715/2009;
(14)
„местни топлофикационни системи“ или „местни охладителни системи“ означава разпределението на термоенергия под формата на пара, гореща вода или охладени течности от централен източник за производството им, по мрежа до множество сгради или обекти, за използване за отопление, технологична топлина или охлаждане.
Член 3 Предоставяне на данни
1.
Без да излизат извън рамките на пропорционално натоварване за събиране и докладване на данни, държавите-членки или организацията, на която те делегират тази задача, събират и компилират всички посочени в настоящия Регламент данни и информации, започвайки от началото на
2011
г. и след това ‐ на всеки две години.
Те трябва да предоставят на Комисията сумарните данни и съответната проектна информация през
2011
г., като тази година е първата година на докладване, и след това ‐ на всеки две години.
Държавите-членки или техните упълномощени организации предоставят обобщените данни и съответната проектна информация в срок до 31 юли от съответната година на докладване.
2.
Комисията освобождава държавите-членки или техните упълномощени организации от задължението по параграф 1 в случаите, когато в съответствие със специално законодателство на ЕС за енергийния сектор:
а)
съответната държава-членка или нейна упълномощена организация вече е предоставила исканите данни или информация и е посочила датата на предоставянето и съответното специално законодателство;
б)
на специфична институция е възложена подготовката на многогодишен инвестиционен план за енергийна инфраструктура на равнище на ЕС и за тази цел тя съставя еквивалентни данни и информации; в този случай специфичната институция предоставя на Комисията всички съответни данни и информации в рамките на сроковете, установени в параграф 1.
Член 4 Източници на данни
1.
Предприятията предоставят посочените в член 3 данни и информация на държавите-членки, на чиято територия те планират да изпълнят инвестиционни проекти, или на упълномощената от съответната държава-членка организация в срок до 31 май от всяка година на докладване. Предоставените данни и информация трябва да отразяват състоянието на инвестиционните проекти към 31 март от съответната година на докладване.
Изискването в първа алинея обаче не се прилага за предприятия, по отношение на които съответната държава-членка реши да използва други начини за предоставяне на Комисията на посочените в член 3 данни или информация
, при условие че предоставените данни или информация са съпоставими и еквивалентни
.
2.
Държавите-членки трябва да избягват дублирането на събиране на данни
, които вече се изискват от действащото законодателство на ЕС,
и трябва да сведат до минимум разходите на предприятията за тази цел.
Член 5 Съдържание на предоставяните данни
1.
По отношение на посочените в Приложението видове инвестиционни проекти, в предоставяните данни по член 3 се посочва, когато е уместно, следното:
а)
размер на
планираните или изграждани мощности/капацитети;
б)
местоположението, наименованието, вида и основните характеристики на планираните или изграждани инфраструктурни обекти или мощности/капацитети
, както и информация за това кои мощности се намират във фаза на планиране и кои - във фаза на изграждане
;
в)
датата, на която компетентните органи са получили първоначалното искане за разрешение, и датата, до която се очаква да са издадени всички необходими разрешения и разрешителни за строеж;
г)
вероятната дата на пускане в експлоатация;
д)
вида на използваните енергийни източници;
е)
технологиите, представляващи интерес от гледна точка на сигурността на енергийните доставки, като например възможност за обръщане на посоката на преноса, възможностите за използване на няколко вида горива или други съответни технологии;
ж)
инсталирането на системи за улавяне на въглероден диоксид или на съоръжения за постигане на съответствие с изискванията;
з)
временното отсъствие или прекъсване на функционирането на дадена инфраструктура за период, превишаващ три години.
2.
По отношение на всяко предложено извеждане от експлоатация на обекти, в предоставяните данни по член 3 се посочва следното:
а)
естество и капацитет/мощност на съответния инфраструктурен обект;
б)
вероятната дата на извеждането от експлоатация
, включително, когато е приложимо, междинните дати за постепенно извеждане от експлоатация на инфраструктурния обект
;
в)
списък на планираните мерки за възстановяване на околната среда, когато такова възстановяване се изисква от специфичното законодателство.
3.
Във всички предоставени данни по член 3 трябва да се включва информация за общия размер на инсталираните мощности
за производство, пренос и съхранение, които са налице
в началото на съответната година на докладване.
Когато държавите-членки разполагат с информация относно закъснения и/или препятствия по отношение на реализацията на инвестиционни проекти
, техните упълномощени организации или специфичната институция по член 3, параграф 2, трябва да
включат тази информация в предоставяните данни
.
Член 6 Качество и публичност на данните
1.
Държавите-членки, упълномощената от тях организация или
специфичните институции
, на които са възложени инвестиционни планове на ЕС специално за енергийния сектор, следва да осигурят качество, съответствие, точност, яснота, навременност и последователност на данните и информацията, които предоставят на Комисията.
Ако информацията не е достатъчно ясна и изчерпателна, Комисията може да изиска от тези институции да предоставят допълнителна информация.
В случая на
специфични
институции, на които са възложени инвестиционни планове на ЕС специално за енергийния сектор, предоставяните данни и информация трябва да бъдат придружени от съответни коментари от държавите-членки за качеството
и релевантността
на събраните данни и информация.
2.
Комисията ▌ публикува
в обобщен вид
предоставените съгласно настоящия Регламент данни и информация, по-специално посочените в член 10, параграф 3 анализи, при условие че данните и информацията бъдат публикувани в обобщена форма
на национално или регионално равнище (по-специално когато има само едно предприятие в държава-членка)
и не се разкриват сведения, отнасящи се до отделни предприятия.
Такова публикуване не нарушава съответното национално законодателство и законодателство на ЕС относно обществения достъп до информация, по-конкретно информация за околната среда, информация за дружествата, чиито акции се търгуват публично на борсата, или информация за общественото финансиране в инвестиционни проекти.
Държавите-членки или техните упълномощени организации
и Комисията са поотделно отговорни за запазване на
конфиденциалността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация.
Член 7 Мерки по прилагането
Комисията следва да приеме необходимите мерки за прилагането на настоящия Регламент
. Тези мерки включват
по-специално изчислителните методики, които трябва да бъдат използвани, техническите определения, както и формата, съдържанието и други особености на предоставяните данни и информация, посочени в член 3
, включително прилагането на освобождаването по член 3, параграф 2, и по-специално разпоредбите относно сроковете и съдържанието на предоставяните данни, както и организациите, подлежащи на задължения за докладване
.
Член 8 Обработка на данни
1.
Комисията ще носи отговорност
, във връзка с планирането,
за разработването, хостинга, управлението и поддръжката на компютърните ресурси, необходими за получаване, съхраняване и всякаква обработка на данните
относно енергийната инфраструктура
или информацията, предоставени на Комисията съгласно настоящия Регламент.
2.
Комисията също така гарантира, че ресурсите в сферата на информационната технология, необходими за целите по параграф 1, гарантират конфиденциалността на данните или информацията, предоставени на Комисията съгласно настоящия регламент.
Член 9 Защита на физическите лица във връзка с обработването на данни
Настоящият Регламент не засяга разпоредбите на правото на Съюза, и по-специално не променя задълженията на държавите-членки по отношение на обработването на лични данни, формулирани в Директива 95/46/ЕО, или задълженията на институции и органи на Съюза съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 по отношение на обработването от тяхна страна на лични данни при изпълнение на задълженията им.
Член 10 Мониторинг и докладване
1.
Въз основа на предоставената информация и, ако това е подходящо, на всякакви други източници на информация, включително закупени от Комисията данни, Комисията следва най-малко веднъж на всеки две години да изготвя междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система в ЕС, по-специално за:
а)
установяване на възможни бъдещи несъответствия
и/или излишъци
в търсенето и предлагането на енергия
със специален акцент върху потенциалните недостатъци и слабости в инфраструктурата за производство и пренос, по-конкретно поради остаряване на инфраструктурите
;
б)
наблюдение на развитието на инвестиционните проекти от датата на предоставянето на данните до действителното изпълнение, и по-конкретно на развитието на възобновяеми енергийни източници,
и насърчаване на най-добрите практики за ▌преодоляване
на установените препятствия
;
в)
увеличаване на прозрачността за нуждите на участниците в пазара
и за потенциалните нови участници;
г)
наблюдение на инвестиционни проекти на ЕС в трети държави, които проекти оказват въздействие върху енергийния пазар и енергийната сигурност на ЕС;
д)
установяване на риска от прекомерна зависимост от една-единствена енергийна инфраструктура, както и на рисковете, които носи свързването с трети страни;
е)
установяване на нуждите от инвестиции за подобряване на функционирането на вътрешния пазар на енергия (напр. възможност за обръщане на посоката на преноса и междусистемни връзки).
Също така Комисията може въз основа на тези данни и информация да предостави всякакви конкретни анализи, които тя счете за необходими или подходящи.
2.
При подготовката на посочените в параграф 1 анализи Комисията
осъществява координация със специфичните институции, на които са възложени инвестиционни планове на ЕС специално за енергийния сектор, и
може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и/или всякакви други експерти
, групи и асоциации
, имащи специална компетентност в разглежданата област.
3.
Комисията ▌ обсъжда анализите със заинтересовани страни. Тя следва да предоставя изготвените анализи на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет, както и да ги публикува.
4.
За запазването на последователността между отделните публикации в областта на надзора Комисията следва да има предвид дългосрочните инвестиционни планове по отношение на енергийната инфраструктура, които са изготвени от специфичните институции.
Член 11 Преглед
1.
В рамките на пет години от влизането в сила на настоящия Регламент, Комисията следва да направи преглед на неговото прилагане.
2.
За да се подобри качеството на данните, Комисията, когато извършва прегледа по параграф 1, проверява по целесъобразност минималните стойности, посочени в приложението към настоящия регламент, и може да поиска от държавите-членки да уточнят основните характеристики на инфраструктурата или мощностите, които са планирани или в процес на изграждане.
Член 12 Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/96 се отменя.
Член 13 Влизане в сила
Настоящият Регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставен в ,
За Европейския парламент За Съвета
Председател Председател
ПРИЛОЖЕНИЕ
ИНВЕСТИЦИОННИ ПРОЕКТИ
1.
НЕФТ
1.1.
Производство
–
Инсталации за добив с капацитет от най-малко 20 000 барела на ден;
1.2.
Нефтопреработка
–
Дестилационни инсталации с капацитет не по-малък от 1 милион тона годишно;
–
Разширения на дестилационни инсталации, водещи до капацитет над 1 милион тона годишно;
–
Инсталации за реформинг/крекинг с минимален капацитет 500 тона/ден;
–
Десулфуризационни инсталации за мазут / газьол / суров нефт / други нефтени продукти.
Изключват се тези химически предприятия, които не произвеждат мазут и/или горива за двигатели, или които ги произвеждат само като страничен продукт.
1.3.
Пренос
–
Петролопроводи за суров нефт с капацитет не по-малко от 3 милиона тона годишно, както и разширяване или удължаване с не по-малко от 30 km на такива петролопроводи;
–
Тръбопроводи за нефтопродукти с капацитет не по-малко от 1,5 милиона тона годишно, както и разширяване или удължаване с не по-малко от 30 km на такива тръбопроводи;
–
Тръбопроводи, представляващи съществени връзки в национални или международни свързващи мрежи, както и тръбопроводи и проекти от общ интерес, идентифицирани в указанията, разработени съгласно член 171 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Изключват се тръбопроводите за военни цели, както и тръбопроводите към инсталации, които не попадат в обхвата на точка 1.2.
1.4.
Съхранение
–
Инсталации за съхранение на суров нефт и на нефтени продукти (инсталации с капацитет равен на или по-голям от 150 милиона m3, или резервоари с капацитет не по-малко от 100 000 m3).
Изключват се резервоарите за военни цели, както и резервоарите за снабдяване на инсталации, които не попадат в обхвата на точка 1.2.
2.
ГАЗОВИ ГОРИВА
2.1.
Производство
–
Инсталации за добив с капацитет, не по-малък от 0,1 милиона куб. м. на ден;
2.2.
Пренос
–
Газопроводи, включително за пренос на природен газ и на биогаз
–
Тръбопроводи, които представляват важни свързващи звена в националната или в международната свързваща мрежа, и тръбопроводи
и проекти от общ интерес, идентифицирани в указанията, разработени съгласно член 171 от Договора за функционирането на Европейския съюз
и проекти, посочени в приложението на Регламент (ЕО) № 663/2009 на Европейския парламент и на съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на програма за подпомагане на икономическото възстановяване чрез предоставяне на финансова помощ от Общността на проекти в областта на енергетиката
ОВ L 200, 31.7.2009 г., стр. 31.
.
2.3.
▌ Втечнен природен газ (LNG)
–
Терминали за внос
и износ
на втечнен природен газ.
–
Мощности за регазификация, съхраняване и втечняване.
2.4.
Съхранение
–
Инсталации за съхранение, свързани към посочените в точка 2.2 преносни газопроводи;
–
Софтуер и хардуер за информационни технологии, които наблюдават в реално време запасите от газ и докладват за това на компетентните агенции на ЕС.
Изключват се газопроводите, терминалите и инсталациите за военни цели, както и газопроводите към химични предприятия, които не произвеждат енергийни продукти, или ги произвеждат само като страничен продукт.
3.
ВЪГЛИЩА, ЛИГНИТ И НЕФТЕНОСНИ ШИСТИ
3.1.
Производство
–
Нови или разширени открити мини с годишен добив не по-малко от 1 милион тона;
–
Нови или разширени открити мини с годишен добив не по-малко от 1 милион тона.
4.
ЕЛЕКТРОЕНЕРГИЯ
4.1.
Производство
–
Топлинни и атомни електроцентрали (генераторни блокове с единична мощност равна на или по-голяма от 100 MW);
–
Водноелектрически централи (централи с мощност равна на или по-голяма от 30 MW);
–
Вятърни електроцентрали (с мощност равна или по-голяма от 20 MW за разположени в морето инсталации или с мощност равна на или по-голяма от
5 MW
за разположени на сушата инсталации);
–
Слънчеви топлинни електроцентрали (с концентрация на слънчевата енергия)
и
геотермални ▌ инсталации (генераторни блокове с единична мощност равна на или по-голяма от 10 MW)
и фотоволтаични инсталации (с мощност равна на или по-голяма от 5 MW)
;
–
Електроцентрали на база биомаса
/течни горива от биомаса/
отпадъци (генераторни блокове с единична мощност равна на или по-голяма от
5 MW
);
–
Централи за комбинирано производство на електроенергия и полезна топлинна енергия (блокове с електрогенерираща мощност равна на или по-голяма от 10 MW);
–
Децентрализирани съоръжения за производство на енергия от възобновяеми източници, които са свързани с електрическата мрежа или които печелят от договор за обратно изкупуване с дадено предприятие, с обща мощност повече от 10 MW.
4.2.
Пренос
–
Въздушни електропроводи, ако са проектирани за напрежение равно на или по-голямо от
100 kV
;
–
Подземни или подводни електропроводи, ако са проектирани за напрежение равно на или по-голямо от 100 kV;
–
Проекти от общ интерес, идентифицирани в указанията, разработени съгласно член 171 от Договора за функционирането на Европейския съюз
и проекти, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 663/2009;
–
Местни топлофикационни мрежи с диаметър, равен на или по-голям от 300 мм.
4.3.
Съхранение
–
Инсталации за съхраняване на електричество.
5.
БИОГОРИВА
5.1.
Производство
–
Инсталации за производство на биогорива (с капацитет равен на или по-голям от 50 000 тона годишно).
6.
ВЪГЛЕРОДЕН ДИОКСИД
6.1.
Пренос
–
Тръбопроводи за CO2, свързани с производствени инсталации, посочени в точки 1.2 и 4.1.
6.2.
Съхранение
В този параграф попадат и проектите за съхранението на въглероден двуокис в геоложки образувания, предвидено в Регламент (ЕО) № 663/2009.
–
Инсталации за съхранение (обекти или комплекси за съхранение с капацитет равен на или по-голям от 100 хиляди тона).
Изключват се инсталациите за съхранение, имащи научно-изследователска или развойна цел.
