11.7.2007
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА ОБЩА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено съгласно
член 115, параграф 5 от правилника от
– Roberta Alma Anastase, Bogusław Sonik, Maria Petre, Bernd Posselt, Eija-Riitta Korhola, Charles Tannock, Ovidiu Victor Ganţ, Monica Maria Iacob-Ridzi, Marian-Jean Marinescu, Radu Ţîrle, Czesław Adam Siekierski и Jacek Saryusz-Wolski, от името на групата PPE-DE
– Pasqualina Napoletano, Marianne Mikko, Raimon Obiols i Germà, Jan Marinus Wiersma, Hannes Swoboda, Dan Mihalache и Radu Podgorean, от името на групата PSE
– Adina-Ioana Vălean, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Marco Cappato и Marios Matsakis, от името на групата ALDE
– Zdzisław Zbigniew Podkański, Michał Tomasz Kamiński, Adam Bielan, Hanna Foltyn-Kubicka, Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk, Bernard Wojciechowski и Vincenzo Aita, от името на групата UEN
– Elisabeth Schroedter, от името на групата Verts/ALE
– Helmuth Markov, от името на групата GUE/NGL
вместо предложенията за резолюция, внесени от следните групи:
– ALDE ( B6‑0292/2007 )
– UEN ( B6‑0293/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0296/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0298/2007 )
– PSE ( B6‑0302/2007 )
– Verts/ALE ( B6‑0304/2007 )
относно Молдова
Резолюция на Европейския парламент относно Молдова
Европейският парламент ,
–
като взе предвид своите предишни резолюции относно положението в Молдова, и по-специално в Приднестровието,
–
като взе предвид Споразумението за партньорство и сътрудничество между Молдова и Европейския съюз, влязло в сила на 1 юли 1998 г.,
–
като взе предвид плана за действие относно Молдова, приет на седмата среща на Съвета за сътрудничество „ЕС-Молдова” на 22 февруари 2005 г.,
-
като взе предвид временната резолюция, приета от Комитета на министрите на 1 март 2006 г. относно решението на Европейския съд по правата на човека (ЕСПЧ) от 8 юли 2004 г. по делото „Иласку и други срещу Молдова и Руската федерация”,
–
като взе предвид изявленията на Срещата на върха на ОССЕ през 1999 г. в Истанбул и на Министерската среща на ОССЕ през 2002 г. в Порто,
–
като взе предвид Женевската конвенция от 1949 относно правата на мъртвите,
–
като взе предвид член 115, параграф 5 от своя правилник,
A.
като има предвид, че войната от 1992 г. в региона на Приднестровието в Република Молдова доведе до установяването на сепаратистки, нелегитимен и авторитарен режим в този район; положението на замразен конфликт продължава и нарушенията на правата на човека продължават да бъдат все така тежки и повсеместни;
Б.
като има предвид, че досега не е намерено окончателно разрешение на конфликта в Приднестровието въпреки гореспоменатите международни решения, което води до продължаващо влошаване на спазването на правата на човека в този район;
В.
като има предвид, че последният пример на нарушаване на правата на човека в Приднестровието е случаят с Тудор Петров-Попа и Андрей Иванцок, които са били подложени на унижение и им е било забранено да се върнат в своите домове;
Г.
като има предвид, че арестуването и задържането по обвинения в тероризъм на всички членове на така наречената група „Иласку” представлява незаконно действие на сепаратисткия режим в Приднестровието и не отговаря на международните стандарти и принципи за честен процес, върховенство на закона, спазване на правата на затворниците и предотвратяване на мъченията и нечовешкото отношение;
Д.
като има предвид, че решението на Европейския съд по правата на човека (ЕСПЧ) от 8 юли 2004 г. по случая „Иласку и други срещу Молдова и Руската федерация” все още не е приложено и беше напълно пренебрегнато от сепаратисткия режим в Приднестровието;
Е.
като напомня, че сериозното нарушаване на правата на човека в Приднестровието продължава, като в частност води до отричане на правата на румънците чрез закриване на училища с преподаване на румънски език и оскверняване на румънските гробища в Приднестровието, както и нарушаване на политическите права и свободи на целокупното население в района, което от своя страна води до широко разпространение на трафика на хора и организираната престъпност;
Ж.
като има предвид, че решенията от Срещата на върха на ОССЕ през 1999 г. в Истанбул и на Министерската среща на ОССЕ през 2002 г. в Порто все още не са приложени;
З.
като има предвид, че Европейският съюз предприе важни стъпки за засилване на ангажимента си към Република Молдова и за търсене на решение на конфликта в Приднестровието, като откри постоянна делегация на Европейската комисия в Кишинев и назначи специален представител на ЕС (СПЕС) за Молдова с мисия да допринася за устойчивото уреждане на конфликта в Приднестровието и да учреди Мисия на ЕС за гранична помощ (МЕСГП) в Молдова и Украйна,
И.
като има предвид, че преговорите относно региона на Приднестровието в Молдова са в ход от 1992 г. в така наречия формат „5+2”, в който участват Молдова, Приднестровския регион на Молдова, Руската федерация, Украйна и ОССЕ, а ЕС и САЩ имат статут на наблюдатели от 2005 г.; като има предвид, че през април 2006 г. преговорите се провалиха,
Ж.
като има предвид европейските аспирации на Молдова и факта, че случващото се в Приднестровието става в непосредственото съседство на ЕС; като признава териториалната цялост на Република Молдова и призовава всички страни да работят приоритетно за обединението на държавата;
1.
изразява своето силно съжаление, причинено от липсата на спазване на правата на човека и човешкото достойнство в Приднестровието, както се вижда от процеса и задържането на групата „Иласку”, отричането на свободите на населението в района и незачитането на правото на достъп до информация и образование, което от своя страна води до широкото разпространение на трафика на хора и организираната престъпност;
2.
приветства освобождаването на г-н Андрей Иванцок и на г-н Тудор Петров-Попа, но изразява своето съжаление поради факта, че тяхното освобождаване от сепаратисткия режим в Тираспол беше представено като дължащо се на изтичането на срока на тяхната присъда, а не на прилагането на решението на Европейския съд по правата на човека (ЕСПЧ); осъжда факта, че г-н Андрей Иванцок е бил подложен на насилие и посегателства върху човешкото достойнство при неговото освобождаване, както се вижда от материал, заснет от свидетел на събитието;
3.
осъжда постоянния натиск, тормоз и заплашване, упражнявани от приднестровския сепаратистки режим върху представители на независимите медии, неправителствени организации и гражданското общество;
4.
изисква преустановяването на лишаването от свобода на лица заради политическата им дейност; в тази връзка осъжда арестуването на 2 юни 2007 г. на г-н Valentin Besleag, кандидат-кмет на законните местни избори в Corjova и последвалото отношение към него;
5.
призовава за бързо и окончателно разрешаване на замразения конфликт в Приднестровието, което ще осигури демокрацията и спазването на правата на човека на цялата територия на Република Молдова в съответствие международните принципи;
6.
подчертава твърдата ангажираност на ЕС относно териториалната цялост на Молдова; посочва, че незаконния режим в Тираспол не разполага с правото да възпрепятства молдовските граждани да влизат на територията на левия бряг на река Днепър и да издава решения „persona non-grata”;
7.
призовава Комисията и Съвета да предвидят мерки за по-силно и цялостно участие в процеса на преговори и разрешаване на гореспоменатия конфликт; отбелязва успеха на базираната в Одеса съвместна гранична мисия на ЕС с Украйна и призовава украинското правителство да продължи своята подкрепа за мисията;
8.
призовава за по-силно участие на ЕС при решаването на този конфликт в непосредствено съседство със Съюза, включително издигането на статуса на ЕС до партньор в преговорите;
9.
напомня на всички страни, че приднестровския сепаратистки режим толерира засилването на организираната престъпност, включително трафика на оръжия и човешки същества, както и контрабандата и прането на пари; посочва, че това представлява сериозна заплаха за стабилността в региона;
10.
призовава за незабавното и пълно прилагане на заключенията на Срещата на върха на ОССЕ през 1999 г. в Истанбул и на Министерската среща на ОССЕ през 2002 г. в Порто, както и на решението на Европейския съд по правата на човека (ЕСПЧ) от 8 юли 2004 г. по делото „Иласку и други срещу Молдова и Руската федерация”; призовава ЕС да повдигне въпроса за изтеглянето на руските войски от Приднестровието в рамките на връзките ЕС-Русия;
11.
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Комисията, Съвета, правителствата и парламентите на държавите-членки, правителството и парламента на Молдова, правителството и парламента на Русия, както и на генералния секретар на Съвета на Европа.
