ОКОНЧАТЕЛЕН
A6-0241/2007
15.6.2007
ДОКЛАД
относно ролята и ефективността на политиката на сближаване за намаляване на различията в най-бедните региони на ЕС
(2006/2176(INI))
Комисия по регионално развитие
Докладчик:
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
PE 382.554v01-00
СЪДЪРЖАНИЕ
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ..........................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................12
PROCEDURE...........................................................................................................................19
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
относно ролята и ефективността на политиката на сближаване за намаляване на различията в най-бедните региони на ЕС
( 2006/2176(INI) )
Европейският парламент ,
– като взе предвид член 16, член 87, параграф 3 и членове 137, 141, 158 и 299, параграф 2 от Договора за ЕО,
– като взе предвид Регламент (EО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. относно определянето на общи разпоредби за Европейския регионален фонд, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд
ОВ L 210, 31.7.2006 г., стр. 25. Списъкът с грешките е публикуван в ОВ L 239, 1.9.2006 г., стр.248. ,
– като взе предвид Решение 2006/702/EО на Съвета от 6 октомври 2006 г. относно стратегическите насоки на Общността за сближаване
ОВ L 291, 21.10.2006 г., стр.11. ,
– като взе предвид заключенията от заседанията на Европейския съвет на 23 и 24 март 2000 г. в Лисабон и на 15 и 16 юни 2001 г. в Гьотеборг,
– като взе предвид съобщението на Комисията от 30 май 2007 г., озаглавено „Четвърти доклад относно икономическото и социалното сближаване“ (СОМ(2007)0273),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 12 юни 2006 г., озаглавено „Стратегия за растеж и заетост и реформа на европейската политика на сближаване: Четвърти доклад за постигнатия напредък в областта на сближаването“ ( COM(2006)0281 ),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 1 март 2006 г., озаглавено „Пътна карта за равенство между жените и мъжете за периода 2006-2010 г. ( COM(2006)0092 ),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 5 юли 2005 г., озаглавено „Политиката на сближаване в подкрепа на растежа и заетостта: Стратегически насоки на Общността за периода 2007-2013 г.“ ( COM(2005)0299 ),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 17 май 2005 г., озаглавено „Трети доклад за постигнатия напредък в областта на сближаването: Към едно ново партньорство за растеж, работни места и сближаване“ ( COM(2005)0192 ),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 26 май 2004 г., озаглавено „По-силно партньорство за най-отдалечените региони“ (СОМ(2004)0343),
– като взе предвид съобщението на Комисията от 21 февруари 1996 г., озаглавено „Въвеждане на равни възможности за жените и мъжете във всички политики и дейности на Общността ( COM(1996)0067 ),
– като взе предвид Специален доклад № 10/2006 на Сметната палата относно последващите оценки на програмите за цели 1 и 3 за периода 1994-1999 г. (структурни фондове)
ОВ С 302, 12.12.2006 г., стр.1. ,
– като взе предвид член 45 от своя правилник,
– като взе предвид доклада на комисията по регионално развитие ( A6-0241/2007 ),
А. като има предвид, че член 158 от Договора за ЕО предполага, че Общността има за цел да допринася за хармоничното развитие и за намаляване на различията между равнището на развитие на различните региони и изостаналостта на най-малко облагодетелстваните райони посредством засилване на икономическия растеж,
Б. като има предвид, че най-бедните региони на ЕС са регионите по цел „Сближаване“ на политиката на сближаване, чийто брутен вътрешен продукт на глава от населението е по-малко от 75% от средния брутен вътрешен продукт на глава от населението в ЕС като цяло,
В. като има предвид, че понятието „сближаване“ не е ясно определено и че то обхваща различни дейности, които насърчават хармоничното икономическо, социално и териториално развитие на регионите на ЕС,
Г. като има предвид, че в заключенията в неговата резолюция от 24 април 2007 г. относно последиците от бъдещите разширявания върху ефикасността на политиката на сближаване на Съвета
Приети текстове, Р6_ТА(2007)0130. се споменава, че настоящата структура на финансирането на политиката на сближаване трябва да се преразгледа за бъдещите разширявания; като има предвид също така, че в него се предлага финансирането на регионалната конкурентоспособност и териториално сътрудничество да се фокусира повече върху интегрирането на регионалните икономики и инфраструктурата от европейско значение и върху подпомагането на регионите да се справят с глобализацията и демографските промени;
Д. като има предвид, че основополагащ принцип за Европейския съюз е принципът на солидарност, който служи за намаляване на различията в регионалното развитие на Съюза;
Е. като има предвид, че досега политиката на сближаване на ЕС допринася ефективно за развитието на много региони от бившите страни, подпомагани от Кохезионния фонд (Ирландия, Гърция, Португалия и Испания), въпреки че някои региони продължават да бъдат недоразвити, и като има предвид, че нейното въздействие с оглед на приобщаването на най-бедните райони е спомогнало за нарастване на просперитета на ЕС като цяло,
Ж. като има предвид, че целта на политиката за сближаване е постигане на икономическа ефективност за държавите-членки и регионите, като по този начин те се освобождават от зависимостта си от външна помощ, въпреки че получаването на средства от структурните фондове не е ограничено във времето;
З. като има предвид, че липсва подробна информация и сравнителни проучвания с класации за напредъка на регионите, които получават средства от структурните фондове;
И. като има предвид, че разширеният ЕС, състоящ се от 27 държави-членки, сега е с население 493 милиона души
492 852 386. Източник: Евростат/Бюро за преброяване на населението на САЩ. , приблизително 30%
Източник: Евростат, Статистика на фокус - Икономика и финанси 17/2006. от които живеят в сегашните 100 региона по целта за сближаване, и като има предвид, че различията между отделните региони с оглед на брутния вътрешен продукт в ЕС-27 понастоящем са значително по-големи, отколкото по времето на ЕС-15, с вариращ среден размер на брутния вътрешен продукт на глава от населението от 24% (Югоизточна Румъния) до 303% (централната част на Лондон) от средния брутен вътрешен продукт на ЕС,
Й. като има предвид, че в ЕС-27 най-бедните региони по целта на сближаване се намират основно в новите държави-членки, в които прилагането на политиката за сближаване е започнало едва наскоро, което означава, че е невъзможно да се оцени нейния успех по отношение на намаляването на различията;
К. като има предвид, че в най-бедните държави-членки икономическият растеж е неравномерно разпределен и с тенденция да се концентрира около градските райони, докато в тези страни основната част от населението живее в селските райони,
Л. като има предвид, че регионите, страдащи от икономическа изостаналост поради липса на основна инфраструктура, ограничен достъп до обществени услуги и висок процент на безработица, се обезлюдяват по-бързо от останалите региони, и като има предвид, че този факт от своя страна подкопава възможностите им да гарантират истинско развитие,
М. като има предвид, че член 299, параграф 2 от Договора за ЕО изисква Общността да адаптира политиките си, както и да приложи специални и специфични мерки за най-отдалечените региони, предвид специфичното положение на тези региони, повечето от които са сред най-бедните региони в ЕС, фактор, който сериозно спъва тяхното развитие поради комбинираните и продължителни последици от структурните и географски пречки,
Н. като има предвид, че в някои от новите държави-членки усвояването на средствата за финансиране в най-бедните региони, спадащи към политиката на сближаване, бе много ниско през периода 2004-2006 г.,
О. като има предвид, че за да бъде структурното финансиране успешно реализирано, е необходимо тясно сътрудничество между органите на местно, регионално, национално и общностно равнище,
П. като има предвид факта, че отпуснатото финансиране не гарантира само по себе си, че ще бъде добре оползотворено, и като има предвид, че на органите в бедните региони често им липсват необходимите умения и опит, както и основните съответстващи средства, за да могат да оползотворят изцяло финансиране за постигане на сближаване, на което имат право,
Р. като има предвид, че съществуват множество причини за икономическата изостаналост на отделни региони и като има предвид, че на най-бедните региони в ЕС преди всичко им липсва основна инфраструктура, която е от съществено значение за балансирано устойчиво развитие и по-нататъшното инвестиране, както и липсата на съответните човешки ресурси и адекватни стимули за образование, обучение през целия живот и новаторство,
С. като има предвид, че частният собствен капитал, рисковият капитал, фондовете на ротационен принцип и микрокредитирането за новосъздадените дружества играят важна роля като движеща сила за предприемачеството, новаторството и създаването на работни места,
Т. като има предвид, че социалното изключване и извънредно високият процент на дългосрочна безработица са особено преобладаващи в най-бедните региони, най-вече сред жените, възрастните хора и лицата с увреждания и уязвимите етнически групи,
У. като има предвид, че основните права на гражданите включват равен достъп на мъжете и жените до всички комунални услуги, равни възможности на пазара на труда и равен достъп до образование, култура и здравни и социални услуги,
1. Настоятелно призовава за предприемане на решителни действия за намаляване на най-големите недостатъци на развитието в най-бедните региони на ЕС и по-конкретно отбелязва, че новите държави-членки, които попадат в обхвата на политиката за сближаване от 2004 г. насам, се нуждаят от специална подкрепа на основание текущите им институционални, административни и икономически затруднения;
2. Подчертава, че е важно да се анализира историческото развитие в страните в рамките на сближаването на ЕС-15; приканва Комисията в сътрудничество със заинтересованите държави-членки, техните региони, местни органи и други заинтересовани страни от една страна ясно да изтъкнат мерки, които водят до растеж в успешните региони (като Ирландия), и от друга страна, основните пречки в изоставащите региони, така че пречките да не се появят отново в регионите на новите държави-членки;
3. Обръща внимание на Комисията и държавите-членки за положението, в което се намират регионите, които въпреки че са най-бедните в ЕС-15, както и въпреки липсата на напредък в данните относно развитието им, не спадат към най-бедните региони в ЕС-27 единствено поради статистически причини; препоръчва да се обърне по-специално внимание на конкретното положение на тези региони;
4. Счита, че трудностите при усвояване на финансирането представляват основна и належаща грижа, най-вече за новите държави-членки, които срещат затруднения при удовлетворяване на сложните изисквания на политиката на сближаване и в които в много случаи липсва достатъчен капитал от собствени вноски (частен или обществен), който да осигури предварителното финансиране на безвъзмездните средства от Общността поради процедурните затруднения и поставяните срокове при реализацията на проектите, в резултат на което потенциалните бенефициери не могат да получат или дори да претендират за средства, които биха могли да оползотворят добре;
5. Изразява загриженост от факта, че в някои региони помощта на Общността не е достатъчно добре насочена, което не води до подобряване на положението в тези региони, въпреки че получават средства в продължение на дълги години, което води до разхищение на средствата на Общността;
6. Предлага политиката на сближаване на ЕС надлежно да отчете разнообразието на потребностите на най-бедните региони, така че помощта да бъде съобразена с техните специфични характеристики и условия, като потенциалът им да бъде използван така, че да бъдат реализирани проекти, водещи до трайни резултати и до действително развитие въз основа на многогодишните планове за развитие, като се вземат под внимание плановете за пространствено развитие;
7. Препоръчва политиката на сближаване на ЕС да се адаптира адекватно по отношение на най-отдалечените региони, както е посочено в член 299, параграф 2, чрез специални и специфични мерки; подкрепя стратегията, разработвана от ЕС за подпомагане на най-отдалечените региони и призовава Комисията в най-кратки срокове да изложи подробности относно „по-силното партньорство“, за което вече съобщи, по-специално по отношение на подобряването на конкурентоспособността на най-отдалечените региони и плана за действие за разширяване на добросъседските отношения;
8. С оглед ускоряване на икономическия растеж, по-нататъшно инвестиране и балансирано устойчиво развитие в най-бедните региони, препоръчва регионите и държавите-членки да дадат приоритет на проекти, предназначени да осигурят достъп до регионите чрез предоставяне на основна инфраструктура, по-специално в областта на транспорта, информационните технологии и телекомуникациите, вземайки предвид социалното и екологично въздействие на такива проекти;
9. Призовава държавите-членки и регионалните и местни органи надлежно да отчетат необходимостта от балансирано развитие в отделните региони при планиране на бъдещи програми за регионално развитие; счита за изключително важно да се вземат под внимание специфичните потребности на градските райони посредством подходяща политика за тях, която да включва жилищна политика за бедните квартали, както и да се провежда подходяща политика по отношение на селските райони;
10. Счита, че е от изключително значение да се предвидят повече компетенции в рамките на политиката на сближаване на градовете, така че те да могат да си сътрудничат по отношение на конкретните потребности на градските райони; в тази връзка приканва Комисията и държавите-членки да използват цялостно потенциала на интегрираните планове за развитие, в които политиката на сближаване може да бъде пряко свързана с градското планиране;
11. Насърчава държавите-членки да направят най-бедните региони по-привлекателни за инвеститорите посредством природните и културни дадености на тези региони, за да разработят традиционни форми на икономическа дейност, специфична за всеки регион, както и да създадат нови форми на икономическа дейност; съответно настойчиво призовава Комисията да се концентрира най-вече върху мерките за подкрепа за запазване на специфичните занаяти и обичаи, които все още съществуват в изолираните изоставащи региони на Европа;
12. Приветства акцентът върху използването на политиката за сближаване с оглед увеличаване на иновационния капацитет на Общността за периода 2007-2013 г.; отбелязва, че тази цел трябва следва също да се отнася и за най-бедните региони; специално подчертава необходимостта от намаляване на технологичните различия в рамките на регионите и държавите-членки и между тях посредством увеличаване на мрежите за технологично сътрудничество;
13. Напомня на Комисията и на държавите-членки, че оценката на политиката на сближаване следва да води до подобряване на новаторската политика на сближаване в бъдещия разширен Съюз; напомня необходимостта от фокусиране върху нови концепции за териториалното развитие и по-конкретни идеи за оказването на подкрепа за растежа на регионалната критична маса около градските райони и други регионални обединения; напомня също така необходимостта да се приложи диференциран подход при използването на структурните фондове според потребностите на всички региони;
14. Призовава Комисията и държавите-членки да оказват подкрепа на проекти, които увеличават регионалния капацитет да генерира и да възприема нови технологии, и по-специално свързаните с опазването на околната среда и развитието на природните ресурси, които включват разпространяването на модели, базирани на ниско потребление на енергия и използване на възобновяеми енергии, така че тези региони да могат да развият водещи екологични иновации, без да се налага да преминават през отрицателните аспекти на неустойчивото развитие, засегнали други региони в периода на развитието им;
15. Подчертава важността на териториалното сътрудничество (трансгранично, транснационално и междурегионално) в контекста на политиката на сближаване на ЕС, за да се насърчава балансираното развитие; в тази връзка окуражава установяването на регионални и секторни мрежи за сътрудничество, включващи задължително най-бедните региони;
16. Насърчава Комисията, държавите-членки и местните органи да поощряват предприемачеството в най-бедните региони посредством интегрирана система от икономически и социални стимули за инвеститорите, и обръща внимание на необходимостта от значително опростяване на административните процедури, и по-специално на създаването на нови и разширяването на вече съществуващи икономически дейности;
17. Насърчава държавите-членки да популяризират предприемачеството в училищата и да подпомагат учебни схеми за бъдещи предприемачи, насочени предимно към младежи, жени и възрастни хора и малцинства, изложени на социална изолация;
18. Приветства нови инструменти, като ДЖЕРЪМИ (Съвместни европейски ресурси за микропредприятия до средни предприятия) и ДЖЕСИКА (Съвместно европейско подпомагане за устойчиво инвестиране в градските райони , но подчертава факта, че тези инструменти се появяват прекалено късно, за да бъдат използвани, както и че осъзнаването на възможностите на местно и регионално равнище продължава да бъде слабо; отбелязва належащата нужда подобни инструменти да бъдат възможно най-широко разпространявани и прилагани в държавите-членки и прилагани в съответствие с актуалното състояние на тези държави, като се отчитат реалните потребности на потенциалните бенефициери и способността им практически да използват тези инструменти;
19. Призовава Комисията да увеличи полаганите усилия за предоставяне на техническа помощ на държавите-членки и на регионите посредством стартиране на подходяща програма за обучение; приветства инициативата ДЖАСПЪРС (Съвместна помощ за подпомагане на проекти в европейските региони) за оказване на подкрепа при реализацията на големи проекти,
20. Приветства наскоро представената инициатива „Региони за икономическа промяна“ и изразения в нея ангажимент за разпространяване на най-добри практики, които в миналото са оказали положително въздействие и са допринесли за регионалния икономически растеж; съответно, призовава Комисията да осигури включването на най-бедните региони в ЕС в мрежата за обмен на най-добри практики, като заедно с това публикува описание на тези практики на публичен уебсайт на всички официални езици на ЕС;
21. Насърчава държавите-членки да създават публично-частни партньорства (ПЧП) като ефективно средство за включване на частен капитал във финансирането на проекти за регионално развитие; в тази връзка предлага да бъдат изготвени прости и прозрачни правила относно създаването на такива партньорства, като се отчете дългосрочното въздействие върху публичните финанси;
22. Призовава Комисията да увеличи полаганите усилия за изготвянето на директиви, правила и насоки, които да бъдат по-лесни за разбиране с оглед предотвратяване на погрешно тълкуване и да подпомагат реализацията на програмите;
23. Насърчава държавите-членки и институциите на Общността да продължат с опростяването на процедурите с оглед на прозрачното и ефикасно разпределение на средствата и бързото им предоставяне на бенефициерите; в този контекст също така предлага цялостно да се приложи концепцията за единни контактни точки и да засилят контролните процедури за използването на средствата; също така насърчава държавите-членки да действат съобразно европейската инициатива за прозрачност и отговорността на управляващия орган да организира публикуването чрез електронни или други средства на списъка на бенефициерите, имената на операциите и сумата на публичното финансиране, отпуснато за операциите, в съответствие с член 7, параграф 2, буква г) от Регламент № 1828/2006 на Комисията от 8 декември 2006 г.;
24. Призовава държавите-членки да гарантират ефективно политическо, техническо и административно сътрудничество и ефективно съответствие с принципа на партньорство, с цел добро управление на средствата; изразява загриженост относно липсата на правилно функциониращи механизми за сътрудничество и партньорство в най-бедните региони;
25. Обръща вниманието на Комисията и държавите-членки върху факта, че с оглед осигуряване на балансирано развитие е необходимо да се постигне взаимодействие между икономическите, социалните и екологичните аспекти въз основа на анализ на причините за икономическа изостаналост, като се отдели особено внимание на безработицата и нейните основни структури, особено в най-бедните региони;
26. Подчертава, че процентът на безработица в някои от най-бедните региони на ЕС е по-висок от 20% ; изразява загриженост от факта, че безработицата представлява проблем, който засяга в частност най-бедните региони, и че тя остава по-висока при жените и малцинствата, изложени на социална изолация; призовава държавите-членки да оказват съдействие на жените на пазара на труда и да изравнят различията в заплащането на жените и мъжете; освен това призовава да се обърне внимание на изключително специфичното положение на ромското население, при което проблемът с дългосрочната безработица е критичен;
27. Подчертава необходимостта Европейският социален фонд да бъде добре оползотворяван при инвестирането в човешкия капитал в най-бедните региони посредством осигуряване на по-добро образование и чрез стабилно нарастване на квалификационните степени, по-специално сред младежите, жените и възрастните хора и малцинствата, изложени на социална изолация, и чрез инвестиране в придружаващи действия и подходяща помощ и общностни услуги и услуги за предоставяне на грижи, които да подобрят възможностите за заетост;
28. Подчертава, че за създаването на равни възможности за жените и мъжете трябва да се оказва съдействие на всички етапи при формулирането и реализирането на проекти, попадащи в обсега на политиката на сближаване на ЕС;
29. Отбелязва, че 2007 г. е определена като „Европейска година на равни възможности за всички“ и призовава Комисията и държавите-членки да насърчават проекти за изостряне на вниманието към включването на равнопоставеността между половете във всички програми на Общността и особено на онези, оказващи влияние върху икономическото и социалното сближаване;
30. Призовава Комисията да усъвършенства използваната система за оценка на политиката на сближаване и да изработи нови средства за измерване на регионалното развитие, които да се основават не само на брутния вътрешен продукт, но и на показатели като процент на безработица и други количествени и качествени показатели, като същевременно подобрява методологията за изчисляване на паритета на покупателна способност, а именно чрез разработване по-скоро на регионалните, отколкото на националните показатели;
31. Призовава Комисията редовно да му предоставя актуализирани, надеждни и съпоставими статистически данни, които да дават възможност точно да бъде оценяван напредъкът в развитието на най-бедните региони на ЕС;
32. Призовава Комисията да анализира въздействието на политиката на сближаване и да разгледа причините за всички нежелани резултати, произтичащи от политиките на Общността в своя средносрочен преглед на бюджета на Общността през 2009 г. и в следващия доклад относно икономическото и социалното сближаване, за да се гарантира, че политиката на сближаване е възможно най-ефективна през програмния период 2007-2013 г.;
27. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията.
EXPLANATORY STATEMENT
EU cohesion policy is entering a new programming period. This is the first year in the 2007-2013 financial perspective period in which new cohesion policy regulations apply. Strategic guidelines have been adopted and the broad lines of the policy have been laid down. Now is the time for appropriate recommendations to be put forward with a view to making the new cohesion policy as effective as possible. On the basis of statistics showing the impact that cohesion policy has already had and an awareness of the problems that prevented some countries from drawing the full benefits from structural funding in the past, this own-initiative report seeks to ensure that cohesion policy will be as effective as possible in the 2007-2013 programming period, so that its impact will be as visible and perceptible as possible, particularly in the poorest EU regions.
It is vitally important to place the emphasis on the principles on which the Member States and the EU could base action to enhance cohesion policy's effectiveness in the poorest regions and secure the best possible results in terms of social, economic and territorial cohesion in those regions. Funding has already been earmarked for regions coming under the Convergence Objective in the 2007-2013 financial perspective, and it must now be ensured that that funding is actually taken up with a view to bringing the poorest regions up to a least the EU 27 average development level. This should enable the disparity between the richest and poorest EU regions, which is currently enormous, to be progressively reduced.
Most of the poorest regions are located in the new Member States, which often lack the administrative capacity, skills and experience required in order to make use of the funding available. This report contains a number of recommendations and remarks aimed at improving the uptake and use of structural funds and thus achieving sustainable development in the poorest regions.
The main goal of EU cohesion policy is to reduce development disparities among regions; swift development of the poorest regions is in the interests of the entire Union. Currently, 100 of what are considered to be the poorest regions – i.e. whose per capita GDP is less than 75% of the EU average – come under the cohesion policy's Convergence Objective.
Disparities between regions in per capita GDP terms are extremely large, and are higher in the EU 27 than they were in the EU 15. These disparities are illustrated in Table 1 below.
Table 1. Regional per capita GDP in the EU 27 – 2004 figures (in PPS, EU 27 = 100)
The 15 regions with the highest GDP
The fifteen regions with the lowest GDP
1
Inner London (UK)
303
1
Nord-Est (RO)
24
2
Luxembourg (LU)
251
2
Severozapaden (BG)
26
3
Bruxelles-Cap. / Brussels Hfdst. (BE)
248
3
Yuzhen tsentralen (BG)
26
4
Hamburg (DE)
195
4
Severen tsentralen (BG)
26
5
Wien (AT)
180
5
Sud-Muntenia (RO)
28
6
Île de France (FR)
175
6
Sud-Vest Oltenia (RO)
29
7
Berkshire, Buckinghamshire & Oxfordshire (UK)
174
7
Severoiztochen (BG)
29
8
Oberbayern (DE)
169
8
Yugoiztochen (BG)
30
9
Stockholm (SE)
166
9
Sud-Est (RO)
31
10
Utrecht (NL)
158
10
Nord-Vest (RO)
33
11
Darmstadt (DE)
157
11
Lubelskie (PL)
35
12
Praha (CZ)
157
12
Podkarpackie (PL)
35
13
Southern & Eastern (IE)
157
13
Centru (RO)
35
14
Bremen (DE)
156
14
Podlaskie (PL)
38
15
North Eastern Scotland (UK)
154
15
Vest (RO)
39
Source: Eurostat news release 23/2007 – 19 February 2007
The above figures published by Eurostat show there to be a huge development gap between the richest and poorest EU regions, with most of the poorest regions being located in central and eastern European Member States which joined the Union during the last two enlargements (2004 and 2007).
This situation calls for serious action to reduce the disparities between the richest and poorest regions. With a view to enabling them to secure balanced development, regions lagging behind in development terms, undergoing restructuring or suffering from specific geographical, economic or social handicaps
Outermost regions, islands, mountain areas and thinly populated regions. should, in addition to the funding available, be given technical assistance in order to enable them to deal with the procedural difficulties surrounding the implementation of EU cohesion policy.
Cohesion policy has enabled many previously poor EU regions to reach a satisfactory level of development. With the assistance of structural and cohesion funding all four of what were previously known as the 'cohesion countries' (Ireland, Greece, Portugal and Spain) have experienced remarkable levels of economic growth.
Table 2.
Ground made up by cohesion countries in terms of per capita GDP ( EU =100)
Spain Portugal Greece Ireland
1960
60.76
40.48
44.78
64.52
1970
74.89
51.97
64.50
62.97
1980
74.46
57.11
71.79
67.40
1990
77.94
62.97
59.41
75.30
2000
82.29
68.37
65.51
115.26
2002
84.48
69.23
66.59
122.26
Source: Catching-up in Europe: The experiences of Portugal , Spain and Greece in the Nineties, Karl Aiginger; Wifo (Österreichisches Institut für wirtschaftsforschung) Working Papers, No 212, December 2003, p. 4.
The lack of comprehensive or sufficiently comparable statistics on development in the poorest regions is preventing an accurate analysis being made of the degree to which structural funding has contributed to regional development. However, a general analysis of GDP figures shows that over the period between the 'Sixties and 2002, Spain's GDP rose from 60.76% to almost 85% of the Community average, Portugal's from 40% to 69%, Greece's from 44% to 66% and Ireland's from 65% to 122%.
On the basis of these positive examples, it may be assumed that the Member States coming under the current Convergence Objective will, in their turn, take advantage of the opportunities that the new cohesion policy is offering them, particularly since, despite the fact that their GDPs are lower than the EU average, they have an economic growth rate that is well above the EU average and thus show great development potential.
Table 3.
Real GDP growth rate
GDP growth rate – percentage change over previous year
(the figures for 2006, 2007 and 2008 are forecasts)
1997 -98 -99 -00 -01 -02 -03 -04 -05 -06 -07 -08
Bulgaria
-5,4
3,9
2,3
5,4
4,1
4,9
4,5
5,6
5,5
6,0
6,0
6,2
Romania
-1,2
2,1
5,7
5,1
5,2
8,4
4,1
7,2
5,8
5,6
EU 25
2,7
2,9
3,0
3,9
2,0
1,2
1,3
2,4
1,7
2,9
2,4
2,4
EU 15
2,6
2,9
3,0
3,9
1,9
1,1
1,1
2,3
1,5
2,7
2,2
2,3
Source: Eurostat
As can be seen from Table 3, the two countries which joined the EU in 2007 – Bulgaria and Romania – show a particularly high economic growth potential. If this potential is to be fully realised, proper preparations need, first and foremost, to be made, and this includes effective administration.
However, the statistics for the uptake of funding over the initial two-year period show that, despite the major economic progress achieved, the Member States that joined in 2004 failed to make full use of the funds available to them up to 2006, owing mainly to what may be generally termed administrative inefficiency.
Table 4.
Structural and cohesion funding uptake in the EU 10
(May 2004 to September 2006)
€ millions
(1) Commitments
(2) Payments
(2)/(1)
EU 10
21 494.5
5 622.8
26.2%
Czech Republic
2 224.3
521.9
23.5%
Estonia
604.4
177.7
29.4%
Cyprus
93.6
18.1
19.3%
Hungary
2 945.9
959.0
32.6%
Latvia
1 092.8
274.8
25.2%
Lithuania
1 380.0
353.9
25.6%
Malta
86.4
22.7
26.2%
Poland
11 015.2
2 701.5
24.5%
Slovenia
415.5
141.9
34.1%
Slovakia
1 636.6
451.6
27.6%
Source: Presentation by Dalia Grybauskaitė, Commissioner with responsibility for financial programming and budget, Brussels , 21 September 2006.
There are a large number of examples of new Member States failing to make use of the funding available. The poorest regions tend to experience the most difficulties in taking up funding. The authorities in those regions often lack the necessary skills, experience or matching funds to deal with complicated cohesion policy requirements, and are thus unable to claim the funds to which they are, in principle, entitled.
It must be stressed that institutional capacity is an essential precondition for successful programme and project implementation and human resource development. During the pre-accession aid period various programmes revealed a large number of institutional, managerial and administrative shortcomings on the recipients' side. These shortcomings that have not yet been fully made good, but must be addressed in the very near future if funds are to be properly invested and spent.
There is therefore a need for:
- better administration, so as to enable regions in receipt of funding to take up aid and use it effectively;
- technical assistance, particularly with preparations to implement new projects;
- quality, both externally, in the form of expert knowledge, and internally, in order to be able to determine what is really needed;
- project and spending quality controls and assessment of the sustainability of projects already implemented.
Swift delivery of funds to eligible regions is also important. It sometimes takes too long for funds to reach beneficiaries, which leads to higher project costs. Fund delivery needs to be based on transparent rules and clear criteria.
It is difficult to avoid complex mechanisms for the implementation of structural funding, on which three different levels of regulation have an impact, namely community rules, national frameworks and regional practices. Procedural simplification is therefore an issue that must be addressed at all three levels in order to avoid any subsequent interpretation and to facilitate and speed up programme implementation.
Sound structural fund management calls also for coordination of the various levels (political, technical and administrative). This is a pressing problem in the new Member States in particular, where more effective action needs to be taken. Discussions on ensuring cohesion between the Community, Member States and regions are of essential importance, and no sphere of governance should be left out of this structured dialogue.
Cohesion policy is not just about financing; it is also about partnership between the various stakeholders. Action and cooperation at only one level are not enough to strengthen the leverage effect. Partnership and good information flows are thus particularly necessary. Furthermore, a framework needs to be established within which the necessary interactions can take place, and an experience-exchange system needs to be set up. This could lead to the introduction of rules and standards enhancing administrative capacities in connection with the implementation of rules and regulations.
Economic growth tends to be concentrated around certain areas. This is particularly apparent in central and eastern European countries with fast-growing capital city regions. Urban growth and increasing competitiveness can in many ways serve as a catalyst for the development of surrounding rural communities. The fact nevertheless remains that economic growth is still lacking in some regions. What is more, even the development hubs themselves – the cities – are having their own problems in poor neighbourhoods, and an effective urban policy should therefore also address the problem of sink estates and social exclusion. In addition to this, regions suffering from economic poverty resulting from a lack of basic infrastructure, restricted access to public services and high unemployment are becoming depopulated at a faster rate than other regions and are in need of a policy that promotes entrepreneurship and protects the population base of such regions, with a view to achieving genuine growth.
Speeding up economic growth in the poorest regions is an essential precondition for achieving and sustaining high standards of living in the Union. Regional convergence within the EU is of crucial importance if the Union is to be globally competitive and strong in the near future. There is, however, a risk that policy impacts will be diminished if regions that are facing development difficulties keep lagging behind, thus deferring an increasing volume of costs.
The specific needs of the poorest regions must be identified and appropriate means need to be found to boost their development by making use of their natural resources, cultural assets and environment, while also paying due attention to their protection and development. The fundamental requirement is to establish what the main needs of each region are and to focus funding on the right objectives.
For the cohesion countries, an infrastructure base for further investments needs to be created. There is no inherent contradiction between competitiveness and the goal of cohesion; however, it is essential to understand in which circumstances the leverage effect boosts growth. To reach a given level of competitiveness poor regions need to have sufficiently developed basic infrastructure. Investment in education and human capital building in the poorest regions is also important because human resources have a decisive influence on, among other things, a region's attractiveness to investors and guarantee future growth.
There is a fundamental need to make greater use of and promote public-private partnerships (PPPs) with a view to developing the poorest regions. Rules governing the implementation of PPPs need to be laid down, and obstacles thereto need to be reduced. Good practice is lacking in new Member States, and the involvement of private capital is of key importance in generating further investments. Financial support should be spent in a transparent manner so as to make it possible to ensure that it helps to meet the objectives that have been set.
Jaspers, Jeremie and Jessica are excellent means of providing support, inter alia, to SMEs at regional level, but Member States and the Commission need to do more to promote them, so as to ensure that full and effective use is made of these initiatives, particularly in the poorest regions.
Economic development is closely connected to innovation, which is a key factor in regional development. EU cohesion policy must, under the Lisbon Strategy, be directed towards increasing the EU’s innovation capacity and it is therefore important for the poorest regions not to be overlooked in efforts to reach this goal. An important factor in promoting innovation is better quality legislation in EU countries, which should foster, rather than block, innovation processes in important sectors of the economy. The poorest regions are likely to be the most vulnerable in this respect.
Active support for entrepreneurship is important for sustainable development of the poorest regions, and this calls for the involvement of all stakeholders. Entrepreneurship should be promoted in particular among women and people entering the labour market, as well as among socially excluded groups
There is a need for synergy between policies at both European and national levels. Policies should complement and not counteract each other. For instance, the concentration of the benefits of other policies in specific countries and regions may dilute the impact of development policies. Regional development must also have a social and an environmental dimension. Therefore, in order to bolster cohesion and effective development in the poorest regions, all stakeholders need to be mobilised and fully involved.
The impact of any clashes between policies should be taken into account and analysed during the 2009 mid-term review of the Community budget and in the fourth report on economic and social cohesion.
Although GDP is a good indicator of regional economic convergence, it is not an adequate means of measuring social or territorial cohesion. For instance, in some poorer regions, economic growth is satisfactory but high unemployment is a problem, and this is having a an adverse impact on the regions' demographic development. It is therefore essential to bring other indicators to bear in order to gain a clear picture of the poorest regions' real needs. The discussions on the fourth cohesion report should include a debate on cohesion indicators and how to measure regional development.
Unemployment – which is hitting the poorest regions hardest – needs to be combated. The existence of long-term unemployment among certain social groups is particularly worrying, as is the directly related problem of social exclusion. With a view to achieving social cohesion, efforts must also be made to ensure the best possible integration of people with disabilities. Equal opportunities for women and men on the labour market are also an essential factor in social cohesion within the EU. There are still significant pay disparities between men and women and this hampers economic growth. An attention to gender-related disparities will enhance the effectiveness of cohesion policy implementation and allow projects to be carried out which are free of gender discrimination and enable a balance to be struck between family life and work.
Information needs to be provided on the need for and means of implementing a gender-equality approach when implementing and evaluating programmes and projects, with better use being made of existing studies and analyses. These principles can be put into practice, for example by ensuring gender-proofed budgeting (for instance, checking whether the budget adequately covers equal opportunities measures), raising gender-awareness among social partners and relevant actors and ensuring the availability of gender expertise. An intelligent approach to gender issues in social and economic life and an avoidance of any stereotyping the social roles based on gender are of essential importance in making cohesion policy more effective.
In order to solve the problems with which the poorest EU regions are struggling, a balanced programme tailored to their specific features is required. Authorities responsible for formulating multiannual plans should pay attention first and foremost to the sustainability of the projects carried out and their impact on regional development. Priority should be given to projects relating to regional accessibility and, thereby, transport and IT & telecoms infrastructure. The creation of a platform based on appropriate economic incentives will increase a region's attractiveness to investors and bring sustainable economic growth that will helps to reduce development disparities.
PROCEDURE
Title
The role and effectiveness of cohesion policy in reducing development disparities in the poorest regions of the EU
Procedure number
2006/2176(INI)
Committee responsible Date authorisation announced in plenary
REGI 6.7.2006
Committee(s) asked for opinion(s) Date announced in plenary
Not delivering opinion(s) Date of decision
Enhanced cooperation Date announced in plenary
Rapporteur(s) Date appointed
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg 30.5.2006
Previous rapporteur(s)
Discussed in committee
4.10.2006
23.1.2007
12.04.2007
Date adopted
7.6.2007
Result of final vote
+
-
0
45
1
2
Members present for the final vote
Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Jean Marie Beaupuy, Bernadette Bourzai, Wolfgang Bulfon, Antonio De Blasio, Vasile Dîncu, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Ambroise Guellec, Zita Gurmai, Gábor Harangozó, Filiz Husmenova, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Jamila Madeira, Sérgio Marques, Yiannakis Matsis, Miroslav Mikolášik, James Nicholson, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, Maria Petre, Wojciech Roszkowski, Elisabeth Schroedter, Dimitar Stoyanov, Andrzej Jan Szejna, Kyriacos Triantaphyllides, Oldřich Vlasák, Vladimír Železný
Substitute(s) present for the final vote
Jan Březina, Den Dover, Mojca Drčar Murko, Emanuel Jardim Fernandes, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Ljudmila Novak, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Zita Pleštinská, Christa Prets, Samuli Pohjamo, Toomas Savi, Gheorghe Vergil Şerbu, László Surján
Substitute(s) under Rule 178(2) present for the final vote
Date tabled
15.6.2007
Comments (available in one language only)
