10.2.2011 B7-0123/2011 ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ за приключване на разисквания по изявление на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност
внесено съгласно член 110, параграф 2 от Правилника на дейността
относно Египет
Franziska Katharina Brantner
,
Hélène Flautre
,
Frieda Brepoels
,
Raül Romeva i Rueda
,
Judith Sargentini
,
Indrek Tarand
,
Margrete Auken
,
Malika Benarab-Attou
,
Bart Staes
,
Barbara Lochbihler
,
Emilie Turunen
,
Catherine Grèze
,
Michail Tremopoulos
,
François Alfonsi
,
Keith Taylor
,
Heidi Hautala
,
Eva Joly
,
Daniel Cohn-Bendit
,
Isabelle Durant
,
Ulrike Lunacek
от името на групата Verts/ALE
PE459.655v01-00 B7‑0123/2011 Резолюция на Европейския парламент относно Египет
Европейският парламент,
– като взе предвид предишните си резолюции относно Египет, по-специално тази от 17 януари 2008 г.;
– като взе предвид Всеобщата декларация за правата на човека от 1948 г.,
– като взе предвид Международния пакт за граждански и политически права от 1966 г.,
– като взе предвид насоките на ЕС относно защитниците на правата на човека от юни 2004 г., актуализирани през 2008 г.,
– като взе предвид развитието на Европейската политика на съседство (ЕПС) от 2004 г. нататък, и по-специално изготвените от Комисията доклади за напредъка по прилагането й,
– като взе предвид Евросредиземноморското споразумение за асоцииране между Европейския съюз и Египет, което влезе в сила през юни 2004 г.,
– като взе предвид плана за действие за ЕПС ЕС-Египет, одобрен през март 2007 г.,
– като взе предвид съобщенията на Комисията от 11 март 2003 г. относно по-широко европейско съседство: нова рамка за отношенията с нашите източни и южни съседи COM(2003)0104 окончателен
, от 12 май 2004 г. относно Европейската политика на съседство - стратегически документ COM(2004) 0373 окончателен
, от 4 декември 2006 г. относно засилване на ЕПС COM(2006) 0726 окончателен
, от 5 декември 2007 г. относно силна европейска политика за съседство COM(2007) 0774 окончателен.
и от 12 май 2010 г. относно обстоен преглед на Европейската политика за съседство (ЕПС) COM(2010)0207 .
,
– като взе предвид съвместното решение от април 2009 г. за работа за насърчаване на отношенията между ЕС и Египет, съобразно предложението на Египет от 2008 г.,
– като взе предвид заключенията на Съвета относно Египет от 31 януари 2011 г.,
– като взе предвид изявленията на Катрин Аштън, заместник-председател на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, относно положението в Египет от 3 и 4 февруари 2011 г.,
– като взе предвид изявлението от група от независими експерти по правата на човека от ООН от 3 февруари 2011 г.,
– като взе предвид Декларацията на председателя ван Ромпьой относно Египет и региона от 4 февруари 2011 г.,
– като взе предвид изявлението на Върховния комисар на ООН по правата на човека, Нави Пилай, относно текущото положение в Северна Африка от 4 февруари 2011 г.,
– като взе предвид предходните си резолюции от 19 януари 2006 г. относно Европейската политика на съседство (ЕПС), от 15 ноември 2007 г. относно засилването на ЕПС, от 19 февруари 2009 г. относно Барселонския процес: Съюз за Средиземноморието, от 20 май 2010 г. относно Съюз за Средиземноморието, от 6 юли 2006 г. относно Инструмента за европейската политика за добросъседство и партньорство (ИЕПДП) и от 19 февруари 2009 г. относно прегледа на ИЕПДП,
– като взе предвид член 110, параграф 2 от своя правилник,
A. като има предвид, че мирните демонстрации в Египет и в други арабски страни, които призовават към политическа, икономическа и социална промяна, изразиха силно широкоразпространено искане за реална демокрация и край на авторитарния режим; като има предвид, че текущите събития, които започнаха в Тунис, изразяват недвусмислено желанието на хората за свобода и демокрация,
Б. като има предвид, че масовите демонстрации в Египет, започнали на 25 януари, причиниха над 300 смъртни случаи и голям брой ранени и арестувани хора; като има предвид, че широкоразпространени протести продължават по площадите на основните египетски градове; като има предвид, че размерът на демонстрациите е без прецедент в историята на Египет и арабския свят,
В. като има предвид, че първоначално мирните протести ставаха все по-жестоки с атаки срещу демонстранти от въоръжени лица, проправителствени милиции и полицията, която насочва сълзотворен газ и гумени патрони и използва водни оръдия; като има предвид, че министерството на вътрешните работи реши да не предоставя полицейски услуги в страната след историческата демонстрация на 28 януари, като остави хората в несигурно положение;
Г. като има предвид, че египетските органи наредиха на компаниите по телекомуникации да затворят 60-милионни мобилни телефонни линии в Египет и да прекъснат по-голямата част от достъпа до интернет в Египет, с цел затрудняване на масовата мобилизация и умиротворяването на гражданите; като има предвид, че медии и правни центрове като Al Jazeera и Hisham Mubarak Law Center бяха затворени от военната полиция;
Д. като има предвид, че имаше нарастващ брой нападения и арести на египетски и международни журналисти и защитници на правата на човека от края на януари, в опит за прекратяване на независимите репортажи за продължаващия протест и за създаване на среда, в която нарушения на правата на човека могат да се случват, без да бъдат документирани и извън полезрението на египетските и международните медии,
Е. като има предвид, че промяната в Египет изисква незабавен, сериозен и открит диалог с участието на всички политически сили, които зачитат демократичните норми, както и гражданското общество, което може да доведе до спешни, конкретни и решителни мерки с цел прилагане на съществени демократични реформи,
Ж. като има предвид, че Евро-средиземноморското партньорство беше основно съсредоточено върху икономически реформи и неспособно да доведе до необходимите политически и институционални реформи; като има предвид, че Съюзът за Средиземноморието, от който се очакваше да засили политиката на ЕС в региона, се оказа неефективен с оглед на нарастващото недоверие и основните потребности на засегнатите хора,
З. като има предвид, че отношенията на ЕС привилегироваха партньорствата с авторитарните режими и техните лидери и пренебрегваха диалога с гражданските общества и демократичните сили по южното крайбрежие на Средиземноморието,
И. като има предвид, че насърчаването и зачитането на демокрацията, правата на човека и гражданските свободи са основни принципи и цели на Европейския съюз и трябва да представляват общи споделени ценности в Евро-средиземноморската област,
Й. като има предвид, че неведнъж е призовавал за отмяна на извънредното положение, което е почти непрекъснато в сила от 1967 г. насам, за засилване на демокрацията и зачитане на правата на човека и основните свободи в Египет,
К. като има предвид, че Съветът, в своите заключения от 31 януари 2011 г., изрази отново своята подкрепа за демократичен, плуралистичен и стабилен Египет като ключов партньор на ЕС, като отчете неговата важна регионална роля и потвърди ангажимента си да придружава, чрез партньорство, процеса на трансформиране на Египет чрез мобилизиране, обновяване и адаптиране на съществуващите инструменти за подкрепа на политически, икономически и социални реформи,
1. категорично подкрепя легитимните демократични стремежи, изразени от народа на Египет и в други арабски страни, изразява солидарността си с мирните демонстранти и осъжда най-строго насилието и всички онези, които прилагат и насърчават насилието и се опитват да дестабилизират положението;
2. изразява дълбокото си съжаление относно големия брой на хората, загубили живота си, и на ранените по време на демонстрациите и изразява съчувствието си към семействата на жертвите;
3. призовава към оттеглянето на египетския президент Хосни Мубарак и счита, че това действие ще положи основи и ще улесни процеса на преход, който следва да доведе до формирането на временно правителство с участието на всички демократични сили и участници от гражданското общество с оглед на гарантирането на спешни, конкретни и решителни мерки като политически, институционални и конституционни реформи, прекратяването на извънредното държавно положение и организирането на свободни и справедливи избори за парламент и президент;
4. настоятелно призовава египетските органи да гарантират упражняването на правото на мирни демонстрации, както и това, че правоприлагащите органи се въздържат от ненужна и прекомерна сила срещу демонстрантите; припомня на египетските органи и силите за сигурност за задължението им да гарантират безопасността на всички граждани;
5. призовава за незабавното и безусловно освобождаване на всички затворници поради техните убеждения, мирни демонстранти и египетски и международни защитници на правата на човека, журналисти и адвокати, задържани в нарушение на международните задължения на Египет и в явно противоречие с ангажиментите, поети от вицепрезидента на Египет, Omar Suleiman; във връзка с това настоятелно приканва египетските органи незабавно да разкрият местоположението на задържаните и да гарантират, че те са защитени от всякакви форми на насилие или друг вид малтретиране;
6. призовава египетските органи да възстановят напълно и да се въздържат от цензуриране на мрежите за комуникации, включително на интернет и мобилните услуги, и категорично осъжда всички действия на заплахи, агресия и насилие спрямо журналисти;
7. настоятелно приканва телефонните компании в Египет и извън него да действат отговорно за поддържане на свободата на словото и правото на личен живот като предприемат всички осъществими мерки с цел недопускане на съучастничество в нарушенията на правото на свобода на словото и свободата на получаване и изпращане на информация;
8. категорично възразява срещу масовите и сериозни нарушения на правата на човека в периода след 25 януари; призовава Съвета на ООН по правата на човека да проведе специална сесия относно положението в Египет,
9. призовава за създаването на независима анкетна комисия, която да разследва нарушенията на силите за сигурност и прекомерното използване на сила и да преследва отговорните за такива действия чрез справедлив съдебен процес; изтъква ролята, която механизмите на ООН в областта на правата на човека могат да изиграят в това отношение, и призовава за незабавното изпращане на екипи за наблюдение на правата на човека в Египет;
10. призовава за съществена и ефикасна подкрепа от ЕС за демократичното трансформиране, както и за икономическото и социалното развитие в Египет, включително насърчаването на правата на жените, и в други засегнати южни съседи, чрез мобилизиране, обновяване и адаптиране на съществуващите инструменти на ЕС, целящи подкрепа за политически, икономически и социални реформи;
11. във връзка с това приветства конструктивното изявление, направено от турския министър-председател Ердоган, който призова за преходна администрация в Египет, която ще подпомогне прехода към демокрация и ще предотврати допълнителен хаос;
12. приветства решението и регламента на Съвета от 7 февруари 2011 г. за налагане на замразяване на активите, притежавани или контролирани от лица, считани за отговорни за злоупотреба с държавни средства в Тунис, и лица, свързани с тях, и призовава Съвета да приеме същите мерки и по отношение на Египет;
13. призовава Евро-средиземноморската фондация „Анна Линд“, като институция на Съюза за Средиземноморието, незабавно и активно да изиграе своята роля за мобилизирането на гражданското общество на Евро-средиземноморския регион за насърчаване на гражданството, участието, правата на човека и демокрацията чрез диалога и обмена между младите хора от европейските и средиземноморските партньорски страни, в частност арабските страни;
14. изтъква, че текущият стратегически преглед на Европейската политика на съседство, както и по-нататъшното оформяне на отношенията на ЕС с южните съседи трябва в пълна степен да отчетат и отразят текущите развития в региона; изтъква, във връзка с това, че текущите планове за действие трябва да се преразгледат радикално, като се включат ясни приоритети, придружени от стимули по отношение на политическите реформи;
15. застъпва становището, че във връзка с това е крайно важно и спешно да се обмисли и преразгледа стратегията на ЕС по отношение на Средиземноморието и че тази нова стратегия следва да насърчава политическия диалог и подкрепата за всички демократични сили, включително участниците от гражданското общество; призовава, във връзка с това, Съвета да определи набор от политически критерии, които страните от ЕПС трябва да изпълнят, за да получат "статут на напреднала държава";
16. призовава Съвета и Комисията да преразгледат ЕПС за южните съседи, като предоставят средствата и помощта за реален демократичен преход и положат основата за дълбоки политически и институционални реформи; настоява, че преразглеждането на политиката на съседство трябва да даде приоритет на критерии, свързани с независимостта на съдебната власт, зачитането на основните свободи и борбата срещу корупцията;
17. счита за изключително важна ролята, която финансовите инструменти на ЕС за външни действия за региона, в частност Инструментът за европейската политика за добросъседство и партньорство, Европейската инициатива за демокрация и правата на човека, както и Инструментът за стабилност, могат да изиграят в това отношение и призовава за тяхното засилване, така че да могат да се използват ефективно и последователно в тези извънредни обстоятелства; изтъква също така значението на това, въпросът за повишаването на цените на храните да бъде разгледан незабавно, както и като цяло продоволствената сигурност и развитието на селските райони;
18. подкрепя и очаква Египет да запази ангажимента си за активна и конструктивна роля в усилията, целящи постигането на траен мир в Близкия Изток, особено по отношение на израелско-палестинския конфликт и процеса на палестинско помирение;
19. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, правителствата и парламентите на държавите-членки, египетските органи, Парламентарната асамблея на Съюза за Средиземноморието, Върховния комисар на ООН по правата на човека и Съвета на ООН по правата на човека.
