7.1.2009
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено вследствие на декларации на Съвета и на Комисията
съгласно член 103, параграф 2 от правилника
от Hannes Swoboda, Jan Marinus Wiersma
от името на групата PSE
относно обявяване на 11 юли за възпоменателен ден на жертвите на геноцида в Сребреница от 11 юли 1995 г.
Резолюция на Европейския парламент относно обявяване на 11 юли за възпоменателен ден на жертвите на геноцида в Сребреница от 11 юли 1995 г.
Европейският парламент ,
–
като взе предвид резолюцията си от 7 юли 2005 г. на тема „Балканите: 10 години след Сребреница“,
–
като взе предвид Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейския съюз и Босна и Херцеговина, подписано на 16 юни 2008 г. и перспективата за членство в ЕС, предоставена на всички страни от Западните Балкани на срещата на високо равнище на ЕС в Солун през 2003 г.,
–
като взе предвид член 103, параграф 2 от своя правилник,
А.
като има предвид, че на 11 юли 1995 г. намиращият се в източна Босна град Сребреница, обявен на 16 април 1993 г. от Съвета за сигурност на ООН за зона за сигурност, беше превзет от босненските сръбски сили под командата на генерал Ратко Младич и под ръководството на тогавашния президент на Република Сръбска, Радован Караджич,
Б.
като има предвид, че през дните на кръвопролитие след превземането на Сребреница, повече от 8000 мюсюлмани – мъже и момчета, потърсили сигурност в тази зона под закрилата на Силите за защита на ООН (UNPROFOR), бяха екзекутирани от босненските сръбски сили под командата на генерал Младич и от паравоенни части, включително части на сръбската военна полиция, навлезли в територията на Босна от Сърбия,
В.
като има предвид, че тази трагедия, обявена от Международния наказателен трибунал за бивша Югославия (МНТБЮ) за акт на геноцид, се разигра в града, обявен от ООН за „сигурно убежище“ и по тази причина представлява символ на безсилието на международната общественост да се намеси в конфликта и да защити цивилното население,
Г.
като има предвид многобройните нарушения на Женевската конвенция, извършени от босненските сръбски сили срещу цивилното население на Сребреница, включително депортирането на хиляди жени, деца и възрастни хора и масовите изнасилвания на жени,
Д.
като има предвид, че въпреки изключителните усилия, положени до днес за откриване и ексхумация на останките от масовите и индивидуални гробове и за разпознаване на труповете на жертвите, проведените разследвания до ден днешен не позволяват да се направи пълно реконструиране на събитията в и около Сребреница,
Е.
като има предвид, че не може да съществува действителен мир без правосъдие и като има предвид, че пълното и неограничено сътрудничество с МНТБЮ остава основно изискване за по-нататъшното продължаване на процеса на интеграция в ЕС на страните от Западните Балкани,
Ж.
като има предвид, че генерал Радислав Кръстич от босненската сръбска армия е първият обвиняем, обявен за виновен от МНТБЮ в подпомагане и подстрекаване към геноцид в Сребреница, но най-видният обвиняем – Ратко Младич – все още е на свобода, дванадесет години след трагичните събития, като има предвид, че предаването на Радован Караджич на трибунала в Хага беше много положителна стъпка,
З.
като има предвид, че недостатъците на механизмите за вземане на решения в ЕС и липсата на действително обща външна политика и политика за сигурност изиграха също отрицателна роля в хода на събитията,
1.
възпоменава и почита всички жертви на извършените по време на войните в бивша Югославия зверства; изразява съболезнованията и солидарността си със семействата на жертвите, от които голяма част живеят без да имат окончателна яснота относно съдбата на техните бащи, синове, съпрузи или братя; признава, че неспирното страдание се засилва още повече от неуспешните опити за подвеждане под наказателна отговорност на виновните;
2.
призовава Съвета и Комисията да отбележат по подобаващ начин годишнината на геноцида в Сребреница-Поточари, като подкрепят признаването от страна на Европейския парламент на 11 юли за възпоменателен ден на геноцида в Сребреница;
3.
призовава за полагане на по-нататъшни усилия за подвеждане под отговорност на останалите издирвани и изразява подкрепата си за дейността на МНТБЮ;
4.
подчертава значението на осигуряването на мир и стабилност в страните от Западните Балкани, както и необходимостта от започване на действителен помирителен процес, представляващ част от процеса на европейска интеграция; настоятелно призовава всички държави да предприемат по-нататъшни усилия за преодоляване на трудното и мъчително минало;
5.
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата на държавите-членки, правителството и парламента на Босна и Херцеговина и нейните автономни общности и на правителствата и парламентите на страните от Западните Балкани.
