30.9.2008
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ
внесено в следствие на въпрос, изискващ устен отговор B6‑0000/2008
съгласно член 108, параграф 5 от правилника
от Diana Wallis, Bilyana Raeva, Johannes Lebech, Kyösti Virrankoski, Olle Schmidt и Danutė Budreikaitė
от името на групата ALDE
относно управлението на Арктика
Резолюция на Европейския парламент относно управлението на Арктика
Европейският парламент ,
–
като взе предвид Международната полярна година (от март 2007 до март 2009 г.),
–
като взе предвид осмата конференция на парламентаристите от арктическия регион, проведена във Феърбанкс, Канада от 12 до 14 август 2008 г.,
–
като взе предвид очакваното тази есен съобщение на Комисията относно арктическата политика,
–
като взе предвид семинара на ALDE относно арктическото управление в глобализирания свят, който се проведе в Брюксел на 7 май 2008 г.,
–
като взе предвид резолюциите си относно северното измерение (2003, 2005 и 2006 г.),
–
като взе предвид заключенията от доклада за оценката на въздействието върху арктическия климат,
–
като взе предвид член 108, параграф 5 от правилника,
А.
като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено "Интегрирана морска политика за Европейския съюз" ("Синята книга"), публикувано на 10 октомври 2007 г.,
Б.
като взе предвид политическия документ от 14 март 2008 г. на върховния представител и Европейската комисия до Европейския съвет, озаглавен "Изменение на климата и международна сигурност",
В.
като има предвид, че геополитическото и стратегическо значение на арктическия регион нараства, както символично беше показано със забождането на руското знаме на морското дъно под северния полюс през август 2007 г.,
Г.
като взе предвид Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (КООНМП), която все още не е ратифицирана от сената на САЩ,
Д.
като има предвид последната конференция на парламентаристите от арктическия регион, която събра на едно място представители от Европейския парламент, Канада, Дания, Гренландия, Исландия, Финландия, Норвегия, Швеция, Русия и Съединените щати, които обсъдиха въпросите за морската безопасност, здравеопазването, защитата на околната среда и устойчивото развитие,
Е.
като има предвид, че понастоящем арктическият регион не се управлява от никакви многостранни норми, тъй като никога не се е очаквало да се превърне в годен за плаване воден път или в зона за търговска експлоатация,
Ж.
като има предвид, че морският трафик в арктическите води показателно е нараснал през последните години, вследствие на повишения интерес в крайбрежното сондиране и все по-честото преминаване на туристически кораби, както и перспективите, които се откриват от Северозападния пролив,
З.
като има предвид, че арктическият регион може да съдържа близо 22 % от световните неоткрити запаси на нефт и газ,
И.
като взе предвид декларацията от Илулисат, която беше приета от "страните А5" (Дания, Канада, Норвегия, Руската федерация и САЩ) през май 2008 г.,
Й.
като взе предвид заключенията на председателя на конференцията относно "Арктика: наша обща грижа", организирана от Северния съвет на министрите в Илулисат (Гренландия) на 9 и 10 септември 2008 г., в която Комисията взе пълно участие,
К.
като има предвид, че конференцията също така насочи своето внимание върху изменението на климата в региона, неговото въздействие върху коренните населения и възможното адаптиране към него,
Л.
като има предвид, че степента на глобално затопляне в арктическия регион е много по-голяма отколкото в останалия свят, с покачване на температурите от 2° през последните 100 години, сравнено със средно покачване от 0.6° за останалия свят,
М.
като има предвид, че промените в климатичните условия в Арктика вече са такива, че инуитите, например, вече не могат да ловуват по техния традиционен начин, тъй като ледът е твърде тънък, за да издържи техните шейни, а животни като полярните мечки, моржовете и лисиците са застрашени от това да видят как голяма част от техните местообитания изчезват,
Н.
като има предвид, че в рамките на ЕС има три арктически нации и сред нейните близки съседи, участващи във вътрешния пазар посредством споразумението за ЕИП, има още две арктически нации, което означава, че ЕС и неговите асоциирани държави съставляват повече от половината от членовете на Арктическия съвет,
1.
изразява дълбоката си загриженост относно въздействието на изменението на климата върху поддържането на живота на коренното население в региона, както по отношение на общата околна среда (топене на ледената обвивка и на вечните ледове, повишаване на морското равнище, наводнения), така и на естествени местообитания (изместването на ледената обвивка накърнява хранителните навици на полярните мечки), и подчертава че всички международни решения, свързани с тези проблеми трябва да имат предвид всички народи и нации на Арктика и да осигурят пълното им участие;
2.
приветства заключителното изявление, прието от конференцията на парламентаристите от арктическия регион във Феърбанкс на 14 август 2008 г.;
3.
приветства факта, че Далечният север е част от политиката на Европейския съюз "Северното измерение", но счита, че информираността относно значението на Арктика в глобален контекст се нуждае от допълнителни усилия, като се създаде самостоятелна политика на ЕС относно Арктика;
4.
подчертава значението на Арктика за глобалния климат и се надява, че настоящата подкрепа за изследователски дейности в региона ще продължи и след приключването на Международната полярна година;
5.
очаква с огромен интерес предстоящото съобщение на Комисията относно арктическата политика и изразява надежда, че това ще постави основата за значима арктическа политика в ЕС; призовава Комисията да разгледа в своето съобщение най-малко следните въпроси:
a) състоянието на изменението на климата в региона и адаптирането към него;
б) възможните политики, които зачитат коренните населения и техния начин на живот;
в) нуждата от сътрудничество с арктическите ни съседи по трансгранични въпроси и по-конкретно относно морската безопасност;
г) възможности за изграждане на трансгранична политическа или правна структура, която да осигури защита на околната среда и устойчиво нормално развитие в региона или да се осъществи медиация на политическите разногласия относно ресурсите и годните за плаване водни пътища в Далечния север;
6.
призовава Комисията да включи в дневния си ред и в предстоящото си съобщение относно Арктика енергийната политиката и политиката за сигурност в Арктика, и да обмисли как ЕС и арктическите държави могат да работят заедно в тясно сътрудничество за постигане на общите амбициозни цели по отношение на изменението на климата и устойчивото развитие, повишената сигурност на енергийните доставки и за по-ефективен вътрешен енергиен пазар;
7.
обръща внимание на факта, че арктическият регион, поради своето въздействие върху световния климат и неговата уникална околна среда, заслужава специално внимание при определяне на позицията на ЕС за предстоящата през 2009 г. в Копенхаген COP 15 Рамкова конвенция относно изменението на климата;
8.
счита, че морският трафик в региона (както туристически, така и свързан със сондиране) не спазва дори близки до минималните международни правила за безопасност, които се прилагат в други международни води, по отношение на защитата на човешкия живот или защитата на околната среда и настоятелно призовава Комисията да гарантира възможно най-скоро, че са направени подходящи изменения на регламентите на ММО (Международната морска организация);
9.
подчертава външните аспекти на енергийната политика и ролята на Арктика във формулирането на енергийната политика за Европа, както беше предложено на Европейския съвет през март 2007 г.;
10.
подкрепя Арктическия съвет при опазване на арктическия регион като регион на слабо напрежение, отворен за международно сътрудничество в изследванията, така че да се позволи потенциалът му като бъдещ енергиен доставчик да бъде изцяло развит в рамка за устойчива околна среда;
11.
настоятелно призовава Комисията да вземе активна роля в Арктика като поне, като първа стъпка, придобие "статус на наблюдател" в Арктическия съвет и счита, че Комисията следва да създаде специално арктическо бюро;
12.
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата на държавите-членки, Норвегия, Исландия, Русия, Канада и Съединените щати, както и на регионалните партньори за сътрудничество.
