P6_TA(2007)0339
Модернизиране на трудовото право с цел посрещане на предизвикателствата на 21-ви век
A6-0247/2007
Резолюция на Европейския парламент от 11 юли 2007 г. за осъвременяване на трудовото законодателство с цел посрещане на предизвикателствата на 21-ви век ( 2007/2023(INI) )
Европейският парламент
, –
като взе предвид Конвенция C87 на МОТ относно свободата на сдружаване и защита на правото на организиране от 1948 г., Конвенция С98 на МОТ относно правото на организиране и колективно договаряне от 1949 г. и Препоръка R198 на МОТ от 2006 г. във връзка с трудовите правоотношения,
–
като взе предвид Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите OВ L 303, 2.12.2000 г., стр. 16.
,
–
като взе предвид своята резолюция от 6 септември 2006 г. относно бъдещия европейски социален модел, в която отново се утвърждават общите ценности на Европейския съюз за равенство, солидарност, недискриминация и преразпределение
OВ C 305 E, 14.12.2006 г., стр. 141.
,
–
като взе предвид членове 136 до 145 от Договора за ЕО,
–
като взе предвид членове 15, 20 и 27 до 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз OВ C 364, 18.12.2000 г., стр. 1.
, по-специално правата на закрила в случай на необосновано уволнение на честни и справедливи условия на труд,
–
като взе предвид Европейската социална харта,
–
като взе предвид доклада на Групата на високо равнище относно бъдещето на социалната политика в разширения Европейски съюз от май 2004 г.,
–
като взе предвид работния документ на Комисията, озаглавен "Лисабонската програма на Общността: доклад за техническо изпълнение за 2006 г.", и неговото приложение ( SEC(2006)1379 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията относно Социалната програма ( COM(2005)0033 ),
–
като взе предвид националните програми за реформи в рамките на Лисабонската стратегия, представени от държавите-членки,
–
като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено "Глобална Европа: конкурент на световната сцена"( COM(2006)0567 ),
–
като взе предвид съобщението на Комисията относно интегрираните насоки за растеж и работни места (2005-2008 г.) ( COM(2005)0141 ),
–
като взе предвид заключенията на Председателството от март 2000 г., март 2001 г., март и октомври 2005 г. и март 2006 г.,
–
като взе предвид Директива 1999/70/EО от 28 юни 1999 г. относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) OВ L 175, 10.7.1999 г., стр. 43.
,
–
като взе предвид своята резолюция от 23 март 2006 г. относно демографските предизвикателства и солидарността между поколенията ОВ C 292 E, 1.12.2006 г., стр. 131.
,
–
като взе предвид Директива 96/71/EО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги OВ L 18, 21.1.1997 г., стр. 1.
,
–
като взе предвид своята резолюция от 26 октомври 2006 г. относно прилагането на Директива 96/71/EО относно командироването на работници Приети текстове, P6_TA(2006)0436 .
,
–
като взе предвид Конвенцията на МОТ за работниците мигранти (допълнителни разпоредби) от 1975 г.,
–
като взе предвид Конвенцията на МОТ относно частните бюра (агенции) по труда от 1997 г.,
–
като взе предвид програмата на МОТ за достоен труд,
–
като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено "Насърчаване на достоен труд за всички: приносът на ЕС за прилагане на програмата за достоен труд в света ( COM(2006)0249 ),
–
като взе предвид Директива 75/117/EИО на Съвета от 10 февруари 1975 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените OВ L 45, 19.2.1975 г., стр. 19.
,
–
като взе предвид Директива 76/207/EИО на Съвета от 9 февруари 1976 г. относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и условията на труд ОВ L 039 , 14.2.1976 г., стр. 40.
,
–
като взе предвид Директива 92/85/EИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички-родилки или кърмачки (десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) OВ L 348, 28.11.1992 г., стр. 1.
,
–
като взе предвид Директива 94/33/EО на Съвета от 22 юни 1994 г. за закрила на младите хора на работното място ОВ L 216, 20.8.1994 г., стр. 12.
,
–
като взе предвид Директива 94/45/EО на Съвета от 22 септември 1994 г. за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение ОВ L 254, 30.9.1994 г., стр. 64.
,
–
като взе предвид Директива 2002/73/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 г. за изменение на Директива 76/207/EИО на Съвета относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и условията на труд ОВ L 269, 5.10.2002 г., стр. 15.
,
–
като взе предвид Директива 97/81/EО на Съвета от 15 декември 1997 г. относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC) - Приложение : Рамково споразумение за работа при непълно работно време ОВ L 14, 20.1.1998 г., стр. 9.
,
–
като взе предвид член 45 от своя правилник,
–
като взе предвид доклада на Комисията по заетост и социални въпроси и становищата на Комисията по икономически и парични въпроси, Комисията по промишленост, изследвания и енергетика, Комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите и Комисията по правата на жените и равенството между половете ( A6-0247/2007 ),
A.
като има предвид, че в епохата на глобализация, бърз технологичен прогрес, демографски изменения и значителен растеж в сектора на услугите усъвършенстването на европейското трудово законодателство, в случаите, когато е необходимо да се вземе предвид все по-голямата гъвкавост, изисквана както от работодателите, така и от наетите лица, както и стремежа към по-голяма сигурност на работниците, е един от елементите, които ще гарантират успешното адаптиране на предприятията и работниците, като по този начин се утвърждават ценностите на европейския социален модел;
Б.
като има предвид, че икономическият растеж е една от основните предпоставките за устойчив растеж на заетостта и като има предвид, че на социалните политики, когато са подходящо разработени, не трябва да се гледа като на разход, а вместо това като на положителен фактор за икономическия растеж на Европейския съюз в съответствие с изпълнението на Лисабонската програма;
В.
като има предвид, че Европейският съюз е не само свободно търговско пространство, но и общност със споделени ценности, вследствие на което трудовото законодателство следва да отразява тези ценности; като има предвид, че основните принципи на трудовото право, разработени в Европа остават валидни; като има предвид, че трудовото законодателство предоставя правна сигурност и защита за работниците и работодателите чрез законодателни мерки или колективни договори, или съчетание на двата варианта, както и че по този начин се възстановява равновесието на силите между работника и работодателя, и като има предвид, че успехът на всички промени в трудовото законодателство ще бъде по-голям, ако работниците се чувстват по-сигурни, и тази сигурност зависи и от това колко е лесно да се намери нова работа;
Г.
като има предвид, че свободното движение на работниците е един от основните принципи на ЕС, така както той е установен в член 39 от Договора за ЕО и като има предвид, че тази основна форма на свобода следва да бъде неотменно съпроводена от ефикасно прилагане на нормите, които гарантират принципа на еднакво заплащане,
Д.
като има предвид, че в днешно време на европейския пазар на труда са все по-разпространени новите видове нестандартни договори и гъвкави стандартни договори (например договори за работа на непълно работно време, срочни договори, временни договори, сключени с посредничеството на бюра по труда, периодично подновявани договори със самостоятелно заети лица, както и договори за изпълнение на конкретни проекти), някои от които по същество не предоставят сигурност;
Е.
като има предвид, че такива видове договорни правоотношения, ако са придружени от необходимите гаранции за сигурност на наетото лице, могат да допринесат за приспособимостта на предприятията, която се изисква в новата международна обстановка, и същевременно да отговарят на специфичните потребности на наетите лица за различно равновесие между личния и семейния живот, и професионалното обучение;
Ж.
като има предвид, че работните места на непълно работно време представляват около 60 % от новосъздадените работни места в Европейския съюз от 2000 г. насам, и като отчита, че 68 % от работниците на непълно работно време са удовлетворени от своето работно време, и като има предвид, при все това, че тази степен на удовлетвореност е тясно свързана с равнището на закрила, която получават работниците на непълно работно време от страна на трудовото законодателство и социалното осигуряване;
З.
като има предвид, че работата на непълно работно време e характерна предимно за труда, полаган от жени, тъй като жените често използват компромисна стратегия поради липсата на достъпни услуги за полагане на грижи за деца и лица, нуждаещи се от грижи;
И.
като има предвид, че съществуващото законодателство на ЕО, което насърчава равенството между половете, не е постигнало целите си до днешна дата и разликата в заплащането между половете и липсата на разпоредби за съвместяване на работата и семейния живот и обществените услуги за полагане на грижи за деца продължават да бъдат основни проблеми за европейските работници;
Й.
като има предвид, че работните места на временни трудови договори са нараснали по-бързо в държавите-членки, в които са въведени промени в съответните разпоредби с оглед насърчаване на временната заетост и като има предвид, че нестандартната заетост може да има благотворен ефект, ако съответства на положението на работниците и е доброволна; като се има предвид при все това, че понастоящем голям дял от нестандартната заетост не е по избор и много работници попадат извън обхвата на основни трудови и социални права, като така се подкопава принципът на равно третиране;
К.
като има предвид, че услугите, предоставяни от агенциите за временна заетост, са изключени от обхвата на Директива
2006/123/EО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар
ОВ L 376, 26.12.2006 г., стр. 36.
Л.
като има предвид, че 60 % от лицата, работещи по нестандартни договори през 1997 г., са имали стандартни договори през 2003 г., което показва, че 40 % от лицата, работещи по нестандартни договори, все още нямат трудов статус на пълно работно време след период от 6 години; като има предвид, че това се отнася по-специално до младите хора, които все по-често започват работа на работни места с по-несигурни условия на труд и социални условия от средните, които все повече рискуват да останат в капана на периферията на трудовия пазар;
М.
като има предвид, че неотдавнашното увеличаване на броя на нестандартни договори доведе до различия в условията на труд по отношение на здравето и безопасността, което може да се изрази във влошени условия на труд и повишен процент злополуки;
Н.
като има предвид, че неравенствата пораждат преки и непреки икономически разходи, а равнопоставеността, напротив, създава предимства по отношение на конкурентоспособността, постигането на равнопоставеност представлява важен стратегически принос за икономическото и социалното развитие; като има предвид, освен това, че Европейският съюз не може да си позволи да се лиши от енергията и продуктивните възможности на жените, които представляват половината от населението;
О.
като има предвид, че днес жените са изправени пред тройно предизвикателство, т.е., да увеличат участието си на пазара на труда, да родят повече деца и да се справят с нарастващите грижи и отговорности в семейството; като има предвид, че в почти всички случаи жените са тези, от които се изисква да правят компромиси, за да съвместяват работата и семейството и които са подложени на високи нива на стрес и безпокойство в резултат на съчетаването на професионалните и семейните задължения;
П.
като има предвид, че стотици хиляди жени приемат нерегламентирани условия на труд поради липса на избор, тъй като са домашни работнички извън своя дом или полагат грижи за възрастни членове на семейство;
Р.
като има предвид, че работниците по нестандартни трудови договори често могат да бъдат изложени на по-голям риск от своите колеги, работещи при други форми на трудови правоотношения, поради липсата на обучение и факта, че не осъзнават рисковете и не са запознати с правата си;
С.
като има предвид, че всички работници трябва да се ползват с достатъчна сигурност и закрила на работното място, независимо от техните договорни отношения;
Т.
като има предвид, че в много държави-членки колективното преговаряне спомага за постигане на гъвкавост на трудовия пазар и е ключов елемент на трудовото законодателство, както и важен инструмент за регулиране; като има предвид, че трябва да се спазват условията във връзка с индустриалните отношения, а традициите в областта на индустриалните отношения и синдикалната членска маса варират в различните страни; като има предвид, че държавите-членки следва да насърчават социалния диалог между социалните партньори на всички равнища, защото е възможно това да е ефективно средство за постигане на подходяща реформа на трудовото законодателство;
У.
като има предвид, че действията на равнището на Европейски съюз трябва да отчитат компетенциите на държавите-членки в сферата на трудовото право и принципите на субсидиарност и пропорционалност; като има предвид, че същевременно Комисията трябва да предложи законодателни инициативи, когато това бъде счетено за необходимо, за да се гарантира развитието на европейското трудово законодателство чрез система от минимални социални стандарти, приложими в целия Съюз, въз основа на достиженията на правото на Общността;
Ф.
като има предвид, че за да се справи с настоящите икономически предизвикателства, Европейският съюз трябва да вложи всичко, за да осигури стабилност на пазарите на труда в държавите-членки, да реагира на масовото съкращение на работни места в определени сектори и да предостави на своите граждани здравословни и безопасни условия на труд на по-високо равнище, отколкото преди, което е основополагащо за поддържане на условията на живот в съзвучие с човешкото достойнство и основните европейски ценности;
Х.
като има предвид, че високата степен на безработица в Европа се явява неуспех, който изисква действия с оглед включването на повече хора на пазара на труда, по-голяма мобилност и оказване на съдействие на работниците за смяна на тяхната работа без пожертване на сигурността; като има предвид, че приоритет следва да бъде създаването на климат, който стимулира откриването на допълнителни по-добри работни места;
1.
Приветства един нов подход към трудовото законодателство, който има за цел да обхване всички работници без оглед на договорните правоотношения, по които са страна;
2.
Приветства разискванията относно необходимостта от усъвършенстване на трудовото законодателство с цел посрещане на предизвикателствата на 21-ви век , които са свързани с по-голямата гъвкавост, изисквана както от работодателите, така и от наетите лица и необходимостта от предоставяне на по-голяма сигурност от настоящата предвид нестандартните трудови договори, както и от засилване на закрилата за уязвимите работници с цел създаване на повече и по-добри работни места и по-голямо социално сближаване, чрез което да се спомогне за постигане на целите на Лисабонската стратегия; счита, че усъвършенстване на трудовото законодателство следва да съответства на принципите на Хартата на основните права, и по-специално на Глава ІV от Хартата и трябва да спазва и защитава ценностите на европейския социален модел и установените социални права;
3.
Приветства голямото разнообразие от трудови традиции, договорни форми и модели на работа на пазарите на труда;
4.
Призовава за създаването на гъвкави и сигурни договорни споразумения в контекста на съвременната организация на труда;
5.
Счита, че сред приоритетите за реформиране на трудовото законодателство във държавите-членки са:
а)
улесняване на прехода между различните състояния на заетост и безработица;
б)
гарантиране на подходяща защита на работниците и служителите с нетипични трудови правоотношения,
в)
изясняване на положението в областта на заетостта посредством подчинени трудовоправни отношения и неясните граници между самостоятелно заетите лица и лицата в подчинени трудовоправни отношения,
г)
предприемане на действия срещу недекларирания труд,
6.
Подчертава социалния и икономически приоритет, свързан с постигането на заетост за повече хора, за да бъде конкурентоспособна европейската икономика на световния пазар и за да изпълни ангажиментите за социална сигурност; подчертава, че високото равнище на безработица в Европа в настоящия момент подкопава благосъстоянието и бъдещия просперитет, както и европейската конкурентноспособност и, което е още по-важно, поражда социална сегрегация;
7.
Изразява съжаление при все това, че не са проведени консултации със социалните партньори, както е предвидено в член 138 от Договора за ЕО, като се има предвид, че Зелената книга "Модернизиране на трудовото законодателство за посрещане предизвикателствата на 21-ви век" (СОМ(2006)0708) определено има важни последици в сферата на социалната политика;
8.
Счита, че за да може трудовото законодателство да посрещне предизвикателствата на 21-ви век, то трябва да се насочи до голяма степен към сигурността на трудовата заетост през целия трудов живот на работниците, а не към защитата на определени работни места, като по този начин ще улесни както навлизането, така и оставането на трудовия пазар, а също и преминаването от безработица към заетост и от едно работно място на друго, чрез използване на активни политики в областта на труда, насочени едновременно към развитие на човешкия капитал с оглед повишаване на възможностите за наемане на работа и подходящ бизнес климат, както и към подобряване качеството на работните места;
9.
Счита, че трудовите правоотношения, които характеризират заетостта на гражданите и професионалната им дейност, са претърпели сериозни промени през последното десетилетие; отбелязва, че постоянният договор на пълно работно време представлява стандартната форма на трудови правоотношения и като такъв трябва да се превърне в отправна точка за последователно прилагане на принципа на недискриминация; ето защо счита, че европейското трудово законодателство трябва да признае официално безсрочните трудови договори като обща форма на трудови правоотношения, която осигурява подходяща социална и здравна защита и гарантира спазване на основните права;
10.
Признава, в тази връзка, необходимостта от наличието на достатъчно гъвкави разпоредби за работното време, за да се отговори на нуждите на работодателите и работниците, и да се предостави възможност на хората за постигане на по-добро равновесие между професионалния и семейния живот, както и за да се запази конкурентноспособността и подобри заетостта в Европа, без да се пренебрегва здравето на наетите лица;
11.
Изразява решително несъгласие с аналитичната рамка, представена в Зелената книга, в която се твърди, че стандартният безсрочен договор на пълно работно време е остаряла форма на трудови правоотношения, повишаваща разпокъсването на трудовия пазар и пропастта между "вътрешни" и "външни" наети лица и затова трябва да се разглежда като пречка пред растежа на заетостта и подобрения икономически динамизъм;
12.
Подчертава, че трудовото законодателство е ефективно, справедливо и силно само в случай, че бъде въведено от всички държави-членки, бъде прилагано еднакво към всички участници на пазара и бъде контролирано редовно и ефективно; изисква, в рамките на инициативата за по-добро законотворчество, Комисията да укрепи ролята си на пазител на договора по отношение на прилагането на социалното и трудово законодателство;
13.
Изтъква, че последните проучвания на ОИСР, както и други проучвания сочат, че не съществуват доказателства в подкрепа на твърдението, че намаляването на защитата срещу уволнение и отслабването на стандартните трудови договори улесняват растежа на заетостта; изтъква, че примерът на скандинавските държави ясно сочи, че високото равнище на защита срещу уволнение и стандарти за наемане на работа е напълно съвместимо с висок растеж на заетостта;
14.
Отбелязва, че някои форми на нетипични договори, в зависимост от това доколко добре са включени в трудовото и социално-осигурително законодателство, както и предоставянето на възможности за обучение, включително и обучение през целия живот, могат да допринесат за повишаване на икономическите показатели в Европейския съюз, както и за удовлетворяване на различните потребности на работниците, като се имат предвид жизненият етап, на който се намират, и техните перспективи за трудова реализация; същевременно признава, че нестандартни форми на труд трябва да вървят ръка за ръка с подкрепата за онези работници, които са в положение на преход от едно работно място към друго или от един вид трудова заетост към друг; отбелязва също така, че с цел този преход да бъде бърз и устойчив е необходимо вниманието да се съсредоточи върху активна намеса, която да позволява на работниците, които се завръщат на трудовия пазар, да имат право да получат известна помощ по отношение на доходите през периода, който им е стриктно необходим за повишаване на възможностите им да бъдат наети посредством обучение или преквалификация;
15.
Подчертава, че вниманието в Зелената книга трябва да бъде съсредоточено върху самото трудово законодателство;
16.
Отбелязва, че вниманието на Комисията е съсредоточено върху трудовото законодателство, отнасящо се до индивидуалните трудови правоотношения, и настоятелно призовава Комисията да насърчава трудовото законодателство, отнасящо се до колективните трудови договори, като от средствата за увеличаване както на гъвкавостта, така и на сигурността за работниците и работодателите;
17.
Твърдо вярва, че всяка форма на заетост, нестандартна или друга, да бъде съпроводена от набор основни права, независимо от конкретния трудов статус, който трябва да включва: равнопоставеност, здравеопазване и безопасност на работниците, разпоредби относно времето за труд и отдих, право на сдружаване и представителство, право на колективни преговори и колективни действия, както и достъп до обучение; същевременно подчертава, че тези въпроси трябва да бъдат приведени в действие по подходящ начин на равнище държави-членки, като се имат предвид различните традиции и социално-икономически условия във всяка държава; подчертава, че европейското законодателство не противоречи на националното законодателство, а следва да се разглежда като допълващо;
18.
Отбелязва, че основна част от трудовото законодателство в много държави-членки и както е залегнало в Договора, е правото да се предприемат действия във връзка с колективното трудово договаряне, и че Комисията е заявила в производства пред Съда на Европейските общности, че специфичната форма на колективни действия в някои северни страни е в съответствие с Договора за ЕО и изисква Комисията да спазва колективните договори като специфична част от трудовото право, както това е признато от Съда на Европейските общности;
19.
Изисква всички работници да имат достъп до еднакво ниво на защита и определени групи да не автоматично изключени от най-широката степен на защита, както понастоящем често се случва с моряците, работниците на плавателни съдове и офшорните работници, както и с работниците в областта на пътния транспорт; изисква да се прилага ефикасно законодателство за всички лица, независимо от мястото, където работят;
20.
Счита, че прекалената административната тежест може да възпре работодателите да наемат нови работници дори в момент на икономически растеж, като по този начин влошава перспективите за работа и възпрепятства работниците да се включат в пазара на труда; подчертава, че създаването на работни места е основна европейска цел съгласно решенията, взети от Съвета през 2000 г. в Лисабон;
21.
Отчита нарастващия дял на неофициална икономика и по-специално трудовата експлоатация на работници без документи и счита, че най-добрият начин за борба с това явление се състои в съсредоточаване на вниманието върху инструменти и механизми за справяне с експлоатацията, в т.ч. по-голямо и по-добро прилагане на трудовото право и трудовите норми, както и по-лесно законно наемане на работа и съсредоточаване върху основните човешки права на работниците; призовава държавите-членки да предложат законодателство с цел предотвратяване на експлоатацията на уязвими работници от страна на недобросъвестни работодатели и да подпишат и ратифицират Конвенцията на ООН за защита на правата на всички мигриращи работници и членовете на техните семейства, и да подпишат и ратифицират Конвенцията на Съвета на Европа за борба с трафика на хора;
22.
Отбелязва с голяма загриженост, че макар Зелената книга на Комисията да признава, че настоящите условия на пазара на труда пораждат неравенство между половете, т.е. създават разлики в заплащането на труда по полов признак, както и сегрегация на работното място и по сектори, тя напълно пренебрегва задълженията и отговорностите, произтичащи от Пътната карта за равенство между мъжете и жените ( COM(2006)0092 );
23.
Отново с голяма загриженост отбелязва, че Зелената книга, въпреки че признава, че жените са изправени пред липса на равновесие между професионалния и личния си живот, пренебрегва спешната необходимост от действия за намиране на баланс между професионалния и личния живот и демографските предизвикателства, както е заложено в Европейския пакт за равенство между половете и Съобщението на Комисията относно демографското бъдеще на Европа ( COM(2006)0571 );
24.
Приветства голямото разнообразие от трудови традиции, договорни форми и модели на работа на пазарите на труда;
25.
Призовава за създаването на гъвкави и сигурни договорни споразумения в контекста на съвременните работни организации;
26.
Изтъква, че малките и средни предприятия (МСП) са признати като играещи голяма роля за създаване и увеличаване на работните места в Европа, както и за подпомагане на социалното и регионално развитие; следователно вярва, че е от съществено значение да се засили ролята на МСП за създаване на допълнителни работни места посредством усъвършенстването на трудовото право;
27.
Счита, че по-ефективното прилагане на общностното право изисква предприемане на действия по отношение на слабостите на настоящия модел на социален диалог в някои държави-членки, предвид липсата на представителство на работниците в някои сектори, където икономическата дейност се упражнява основно от МПС с по-малко от 10 човека (тази липса на представителство е особено ясно изразена в някои от новите държави-членки);
28.
Подкрепя целта на Съвета да мобилизира всички подходящи национални и общностни ресурси с цел да осигури квалифицирана, обучена и приспособима работна сила и пазари на труда, които отговарят на предизвикателствата, възникнали в резултат на съчетаното въздействие на глобализацията и застаряването на европейските общества;
29.
29 Отбелязва, че в настоящия модел на социален диалог не са включени редица от работниците по гъвкави трудовоправни отношения, за които става въпрос в Зелената книга, които не са нито работодатели, нито наети лица, и които трябва да бъдат консултирани в допълнение на всяко разискване, провеждано между социалните партньори;
30.
Отбелязва, че вследствие на сегментацията на пазара на труда, при която сигурността на работните места е малка, а заетостта - нестабилна, при редица нестандартни договори достъпът до образование и обучение, професионални пенсии и професионално развитие е ограничен и като цяло не се правят достатъчно инвестиции в човешкия капитал; подчертава, че това засилва икономическата несигурност и поражда съпротивление спрямо промените и глобализацията като цяло;
31.
Отбелязва, че поради липсата на подходящо социално осигуряване в много държави-членки, получаването на пенсия по втория стълб е невъзможно, което допълнително усилва натиска спрямо пенсиите за старост в първия стълб;
32.
Вярва, че съчетанието от индивидуалната мотивация, подкрепата от страна на работодателите, достъпността и наличието на възможности са най-важните фактори по отношение на участието в процеса на учене през целия живот и призовава за развитие на образователен сектор и училища, които отговарят на изискванията на трудовия пазар и на индивидуалните очаквания на работниците и работодателите; подчертава необходимостта от установяване на необходимата връзка между професионалната кариера и учебните планове;
33.
Посочва неотложната необходимост да се подобри образователното равнище на населението в Европейския съюз и призовава Комисията, държавите-членки и социалните партньори да разглеждат ученето през целия живот като надеждна инвестиция в развитието на човешкия капитал и най-ефективно средство за преодоляване на дългосрочната безработица, като в тази връзка развиването на умения и придобиването на квалификации е от общ интерес, както съвместно подчертават европейските социални партньори в Рамката за действие за развиване на компетенции и квалификации през целия живот от 2006 г.;
34.
Изразява становището, че реформите в трудовото законодателство следва да облекчават инвестирането на компаниите в уменията на техните работници, да стимулират работниците да усъвършенстват собствените си умения и да гарантират участието на социално-осигурителните системи при осъществяването на такъв подход;
35.
Подчертава, че е от значение да се постигне определена степен на последователност в областта на трудовото право посредством директиви, колективни споразумения и отворения метод на координация; призовава Комисията да вземе предвид значителните различия между националните трудови пазари и компетенцията на държавите-членки в тази област; при все това припомня целта да се изгради конкурентноспособна, новаторска Европа на социалното включване, както и да се създадат повече и по-добри работни места;
36.
Отбелязва липсата на правилно изпълнение и прилагане на съществуващото общностно законодателство и призовава Комисията да гарантира координацията на националните инспекции по труда; подчертава необходимостта новите държави-членки да приведат своето законодателство в областта на здравеопазването и безопасността в съответствие с европейското законодателство;
37.
Счита, че правата на трансграничните работници биха могли да бъдат защитени по подходящ начин от съответното законодателство, ако то би прилагано ефективно, и че целта, свързана с приемането на една общо определение за работник и за самостоятелно заето лице съгласно законодателството на Общността е изключително сложна, поради твърде големите различия между социално-икономическата действителност и традиции на отделните държави-членки; същевременно счита, че е необходима инициатива за постигане на равнището на сближаване, необходимо за гарантиране на последователно и по-ефективно прилагане на достиженията на правото на Общността; това сближаване следва да зачита правата на държавите-членки да определят наличието на трудовоправно отношение;
38.
признава, че лицата, започващи да развиват бизнес, и микро предприемачите могат да бъдат икономически зависими, ако в началото участват в стопанската дейност с един клиент; ето защо, счита, че в случаите когато действително самостоятелно заетите лица зависят от един клиент, следва да не бъдат включвани в трета, междинна категория между самостоятелно заетите лица и работодателите или определени като наети лица;
39.
Още веднъж изразява категорично позицията на Парламента, в съответствие с насоките за заетост, определени от Съда на Европейските общности; също така приканва Комисията да започне неотложни преговори с държавите-членки за установяване на прозрачни и последователни критерии за определяне на статута на работник и статута на самостоятелно заето лице в трудовото законодателство; още веднъж изразява позицията на Парламента, че всяко определение за работник трябва да се основава на фактическата ситуация във времето и мястото на работа;
40.
Призовава държавите-членки да насърчат приложението на Препоръката на МОТ от 2006 г. относно трудовото правоотношение;
41.
Призовава държавите-членки да отбележат, че гореспоменатата препоръка на МОТ предвижда, че трудовото законодателство не следва да се намесва в чисто търговски отношения;
42.
Приканва откритият метод на координация да бъде използван в политиката в областта на заетостта и социалната политика като полезен инструмент за обмен на информация за най-добрите практики с цел да бъдат посрещнати общите предизвикателства по един гъвкав и прозрачен начин, като бъдат отчетени разнообразните условия, които са от изключително значение за трудовите пазари на отделните държави-членки;
43.
Препоръчва на държавите-членки, на Съвета и на Комисията, в рамките на открития метод за координация, да обменят информация за най-добрите практики за гъвкава организация на работното време и да вземат предвид новаторски начини за организацията на работното време, които постигат добро равновесие между работата и семейния живот;
44.
Призовава Комисията да продължи да събира и анализира информацията от националните пазари на труда с цел да се гарантира, че обменът на информация за най-добрите практики, свързани с политиките в областта на заетостта и прилагани в отделните държави-членки, се основава на надеждни данни, и по-специално на еднородни и съпоставими статистически данни;
45.
Призовава държавите-членки да преразгледат и приспособят системите си за социално осигуряване, както и да допълнят активните политики в рамките на трудовия пазар и по-специално в областта на обучението и обучението през целия живот, с оглед новите трудови реалности, улесняване на преминаването от една работа на друга и завръщането на пазара на труда, като по този начин се предотврати изпадането в ненужна зависимост от социалните помощи и работата в неофициалния сектор ;
46.
Строго осъжда всяко неправомерно заменяне на регламентирана заетост с други видове заетост без каквато и да е наложителна икономическа необходимост, с цел само да се увеличат максимално в краткосрочен план печалбите в степен, много по-голяма от обичайната, за сметка на обществеността, наетите лица и конкурентите; подчертава, че всякакви подобни действия нарушават европейския социален модел, тъй като трайно заличават консенсуса, справедливостта и доверието между работодателите и наетите лица; настоятелно приканва държавите-членки и социалните партньори да предприемат мерки в това отношение, с цел да сложат край на всякакви безотговорни безотговорните нарушения;
47.
Припомня, че гъвкавосигурността се определя като съчетаване на гъвкавостта и сигурността на трудовия пазар по начин, който допринася за увеличаване както на производителността, така и на качеството на работните места, чрез гарантиране на сигурност, като същевременно на предприятията се предоставя необходимата гъвкавост, за да продължават да разкриват нови работни места в отговор на променящите се потребности на пазара; счита, че изискванията за гъвкавост и сигурност не си противоречат и взаимно се допълват;
48.
Подчертава, че гъвкавосигурността може да бъде постигната само чрез ефективно и съвременно трудово законодателство, което отразява променящата се действителност на трудовия пазар; отбелязва, че колективното преговаряне и силните социалните партньори са важен елемент от подхода, основаващ се на гъвкавосигурността; счита, при все това, че съществуват различни модели гъвкавосигурност; също така отбелязва, че един общ подход следва да се основава на съчетаването на способността на предприятията и работниците да се приспособяват при достатъчно равнище на социална закрила, социално осигуряване и обезщетения при безработица, активни политики в областта на трудовия пазар, възможности за обучение, включително обучение през целия живот; счита, че широкообхватните разпоредби за социални грижи и универсалния достъп до услуги, свързани с грижи за деца или други зависими лица, допринасят положително за постигането на тези цели;
49.
Счита, че определението за гъвкавосигурност в Зелената книга на Комисията е твърде тясно; отбелязва, обаче, че Комисията ще публикува съобщение относно гъвкавосигурността;
50.
Счита, че по-възрастните работници следва да могат да останат в рамките на работната сила на доброволна и гъвкава основа, като им се оказва подкрепа чрез подходящо обучение и здравни грижи на работното място; изтъква неотложната необходимост от утвърдителни действия, с цел да се насърчат по-възрастните работници да се включат отново в трудовия пазар, както и необходимостта от по-голяма гъвкавост при избор на видове пенсии и пенсионни схеми;
51.
Призовава Комисията и държавите-членки да признаят, че трудовото право има огромно влияние върху поведението на предприятията и че тяхното доверие в устойчивите, ясни и надеждни разпоредби има ключово значение в процеса на вземане на решения за разкриване на повече и по-добри работни места и поради това призовава държавите-членки да приложат и следят за надеждното изпълнение на цялото съществуващо законодателство на ЕО, засягащо трудовите пазари;
52.
Призовава държавите-членки да засилят правата, свързани с отпуска по майчинство или бащинство, и разпоредбите в областта на грижите за децата, на национално и европейско равнище както за мъжете, така и за жените;
53.
Приветства изложената стратегията за борба срещу недекларирания труд и сивата икономика, които, въпреки че се наблюдават в различна степен в отделните държави-членки, ощетяват икономиката, са в ущърб на потребителите, намаляват приходите от данъци и водят до нелоялна конкуренция между предприятията; споделя подхода на Комисията за борба с недекларирания труд чрез силна координация между държавните правоприлагащи органи, инспекциите по труда и/или синдикатите, администрациите на социално-осигурителните и данъчните органи и призовава държавите-членки да използват новаторски методи, основаващи се на специфични за различните стопански сектори показатели и стандарти, с цел да се води борба срещу намаляването на данъчните постъпления;
54.
Призовава държавите-членки и Комисията да предприемат информационна кампания, насочена към работодателите и работниците и имаща за цел да привлече вниманието към приложимите минимални правила и актове на ЕО, както и към неблагоприятния ефект на скритата заетост върху националните системи за социално осигуряване, публичните финанси, лоялната конкуренция, икономическите показатели и върху самите работници;
55.
Призовава да се обърне специално внимание на младите работници, които в най-голяма степен извършват труд по срочни трудови договори, с цел да се гарантира, че тяхната липса на опит на работното място няма да доведе до трудови злополуки; насърчава държавите-членки да обменят добри практики в това отношение и призовава агенциите за временна трудова заетост, да повишат осведомеността сред работодателите и самите млади работници;
56.
Подчертава ролята на социалните партньори при информирането и предоставянето на обучение на работниците и работодателите относно техните права и задължения в рамките на трудовите правоотношения и прилагането на съществуващото законодателство в тази област и поради това призовава Комисията да насърчава предоставянето на техническа подкрепа на социалните партньори, както и да поощри обмена на познания и опит между тях с цел подобряване условията на труд;
57.
Изтъква ценната роля, изпълнявана от социалните партньори, които вече са постигнали известен успех по отношение на реформирането на трудовите пазари, а именно чрез сключване на договори относно отпуска по майчинство/бащинство, работа на непълно работно време и срочни трудови договори, както и работата от разстояние и обучението през целия живот;
58.
Счита, че държавите-членки трябва да проявят дух на откритост в рамките на диалога със социалните партньори по въпроса за осъвременяване на трудовото право и приспособяването му към предизвикателствата на 21ви век, да вземат предвид доводите на социалните партньори и да отговорят на проблемите, които ги интересуват;
59.
Счита, че Комисията следва да провежда консултации не само с определените социални партньори, но и с всички организации или лица, които са засегнати от трудовото законодателство; по-специално малките и средни предприятия понастоящем не са представени в достатъчна степен в процеса на консултации, така, както и работниците, които не членуват в синдикати;
60.
Посочва положителната роля наколективното преговаряне на национално и отраслово равнище и на равнището на отделните предприятия може да играе в трудовите правоотношения и организацията на работата, като повишава производителността на предприятията и по този начин насърчава растежа на заетостта, и изтъква възможността за промени в договореностите с оглед поддържане на ролята на колективното преговаряне и намиране чрез подобен вид преговаряне на решения на равнище предприятия, които са в полза на работодателите и работниците;
61.
Призовава Комисията и държавите-членки , в рамките на инициативата за по-добро законотворчество, непрекъснато да си сътрудничат със социалните партньори и при необходимост със съответните представителни организации на гражданското общество относно всеки законодателен акт в областта на трудовото право или социалната политика, с оглед да се опростят административните процедури, с които се сблъскват МСП и по-специално новите фирми, за да се облекчи тяхното финансово положение с цел повишаване на конкурентноспоспобността им и създаване на възможности за разкриване на работни места;
62.
Подчертава необходимостта от регламентиране на солидарната и индивидуална отговорност за общите или основни предприятия, с цел избягване на злоупотребите при сключване на договори за подизпълнение и командироване на работници и за установяване на прозрачен и конкурентен пазар за всички предприятия въз основа на равнопоставена конкурентна среда по отношение на спазването на нормите и условията на труд; по специално призовава Комисията и държавите-членки да определят ясно върху кого пада отговорността за зачитане на трудовото законодателство и за изплащане на съответните възнаграждения, вноски за социално осигуряване и данъци във веригата от подизпълнители;
63.
Изразява дълбокото си убеждение, че създаването на несигурни, ниско платени работни места не е подходящ отговор на тенденцията за изнасяне на производството, засягаща все повече и повече отрасли; счита че, напротив, инвестициите в научните изследвания, развитието, обучението, включително и обучението през целия живот, ще могат да подпомогнат развитието на отраслите, които понастоящем страдат от липса на конкурентноспособност;
64.
Призовава Комисията да спомогне за установяване на механизъм за уреждане на спорове, с цел да позволи на европейските споразумения между социалните партньори да се развият в ефективен и гъвкав инструмент, който може да насърчава по-ефективен регулаторен подход на европейско равнище;
65.
Призовава държавите-членки да премахнат ограниченията върху достъпа до своите трудови пазари, за да се подобри мобилността на работната ръка в ЕС и да се осъществят целите на единния пазар и Лисабонската стратегия в по-кратки срокове;
66.
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията, както и на парламентите на държавите-членки и страните-кандидатки.
