Отговор, даден от г-жа Хюбнер от името на Комисията
(15 май 2009 г.)
Системата за разпределяне на финансови ресурси в рамките на политиката на сближаване отразява от една страна относителното благосъстояние на всяка държава-членка и регион, а от друга — капацитета на всяка държава-членка и регион за ефективно оползотворяване на тези ресурси. Поради това през декември 2005 г. Европейският съвет реши да определи максимален размер на финансовите ресурси, които могат да бъдат предоставени на всяка държава-членка в рамките на политиката на сближаване.
Тази максимална стойност има силно подчертан преразпределителен ефект, тъй като е по-висока за най-бедните държави и по-ниска за най-богатите. И действително — най-големите суми за финансиране са отпуснати на държавите, които се присъединиха към Европейския съюз след май 2004 г. Тези държави получават средно средства в размер, равен на почти 3,5 % от брутния си вътрешен продукт (БВП), докато стойността за останалата част на Европейския съюз е 0,2 %. Получаваното от Белгия например се равнява на по-малко от 0,1 % от нейния БВП, а при България процентът е 3,5. Поради това финансовите трансфери са до 35 пъти по-големи в най-бедните държави. Гърция от своя страна получава средства в размер на по-малко от 1,5 % от своя БВП, докато Литва получава 3,7 %. Разликата с Литва се дължи най-вече на това, че за България и Румъния — също както и в периода 2004—2006 г. за държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през май 2004 г. — е предвидено постепенно навлизане на подпомагането от Общността през първите три години (2007—2009 г.) от програмния период, както е определено в Договора за присъединяване.
По-общо казано, ако разглеждаме финансовите трансфери като абсолютна стойност, както е сторил многоуважаемият член на Европейския парламент, ще пропуснем факта, че една и съща сума в евро може да се равнява на съвсем различен дял от икономиката на дадени две държави. Необходимо е това да бъде взето предвид, за да се гарантира, че държавите-членки са в състояние да съфинансират политиката, да управляват правилно бюджета си и да избягват пораждането на инфлационен натиск.
На последно място, получаваните съгласно политиката на сближаване финансови средства са определени за целия програмен период 2007—2013 г. въз основа на стойностите за БВП, налични по времето на вземане на решението на Европейския съвет, т.е. април 2005 г. Сравнения следва да бъдат правени именно на тази основа. В противен случай би следвало получаваните финансови ресурси да бъдат преразглеждани всяка година, което би направило многогодишната програмна система нестабилна и несигурна.
