Asma Jahangir: междукултурният диалог означава различните гласове да бъдат чути.
Външни отношения
2008-06-23 - 11:53
Asma Jahangir Asma Jahangir, специалният докладчик на ООН за свободата на религията или убежденията, произнесе реч пред пленума през миналата пленарна седмица
(18 юни), в контекста на Европейската година на междукултурния диалог. В нашето интервю с нея тя подчерта, че междукултурният диалог е от жизненоважно значение.
Г-жа Jahangir, терминът "междукултурен диалог" звучи малко академично. Какво означава той на практика и защо важен за обикновените хора? Аз вярвам, че ние не би трябвало да имаме академичен подход към него, а по-скоро подход на активисти. Междукултурният диалог е възможността за различните гласове да бъдат чути. Той означава не само говорене, но и взаимодействие, той създава средата, където хората естествено си взаимодействат един с друг, това е обратното на изолирането на хората от различни раси и религии. Какво може институции като ЕС и ООН да направят, за да се разшири междукултурният диалог, за да се повиши религиозната толерантност в света? Когато хората чувстват, че няма да бъдат изслушани или разбрани, те прибягват до насилие. В този смисъл взаимодействието е много важно за предотвратяване на насилието. Европа, както и международната общност, трябва да изпратят много ясно послание, че насилието не може да бъде безнаказано - по-специално към тези правителства, които са склонни да приемат безнаказаността на насилията, извършени "в името на религията". Европа има водеща роля, тъй като е демократичен регион и може да ни покаже как демокрацията може да се задълбочи и да има истински плурализъм. Кой е най-важният фактор за насърчаване на междукултурния диалог: образованието, семейството, международните организации, медиите? Всички те са еднакво важни. Медиите играят важна роля и рядко имат негативен ефект. Културата е друг начин за насърчаване на междукултурния диалог. Аз говорих тази сутрин (пред пленума) как филмите в Индия играят важна роля за общественото образование в хармония на локално ниво. Образованието също е много важно, защото чрез него хората се формират като личности. Точно както и в семейството: то не е важно само за възпитанието, но и за предотвратяване на това, в семействата и общностите да се поставят ограничения, извън които не може да има обмен. Важно е също, политиците да са отворени и да говорят открито за нещата. Достойнството на хората трябва да бъде в центъра на всички свободи - на религиозната свободата, на свободата на словото...
Цитирахте бившия генерален секретар на ООН Бутрос Бутрос-Гали, че "ние сме еднакви и различни в същото време"? В какъв смисъл сме същите? Как обикновените граждани на Европа могат да насърчат междукултурния диалог?
В миналото работих с едни от най-необлагодетелстваните части на обществото и за тях собственото им достойнство е толкова важно, колкото и достойнството на всеки друг, който е по-привилегирован. Ако унизите някого - без значение от религия или цвят на кожата, чувствата които той изпитва са универсални. Така че в този смисъл ние сме същите. Въпреки това можем да бъдем различни в нашите вярвания, в нашия подход към живота, нашите духовни идеи. Така че, ние сме еднакви в много отношения, но също така сме и различни. Европа е много привилегирован регион и гражданите тук притежават много умения. Гражданите трябва да бъдат лидерите на тяхното политическо ръководство, а не обратното. Обикновени граждани са тези, които би трябвало да показват накъде да се върви, да задвижват точните ролеви модели, дори това да означава да са в непопулярна позиция. Това може да се реализира от гражданите в Европа, повече от където и да е другаде. Някои хора смятат, че конфликтите са интересни, понеже хармонията е скучна. Как може медиите да бъдат накарани да обръщат повече внимание на междукултурния диалог? Медиите предлагат на хората, това което те искат да видят. Ако има конфликт в диалога, медиите ще го вземат. Ако става дума за скучен диалог, медиите вероятно няма да го пуснат. Медиите обикновено използват нещата, там, където хората са свършили творчески работата си.
Значи сте оптимистично настроена за бъдещето? Аз съм оптимист, защото, където и да отида виждам, че мнозинство от хората искат да живеят в многообразие. Затова смятам, че правителствата и лидерите на общественото мнение трябва да дадат гласа на това мнозинство, което е срещу насилието, дискриминацията и религиозното преследване.
20080623STO32401 Европейска година на междукултурния диалог
BG
1
PHOTO
20080623PHT32410.jpg
-//EP//TEXT IM-PRESS 20080211FCS20948 0 NOT XML V0//BG
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
