3.2.2010 B7-0081/2010 ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕЗОЛЮЦИЯ за приключване на разискванията по изявлението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност
съгласно член 110, параграф 2 от Правилника за дейността
относно положението в Иран
Fiorello Provera
,
Lorenzo Fontana
,
Mara Bizzotto
от името на групата EFD
PE432.934v01-00 B7‑0081/2010 Резолюция на Европейския парламент относно положението в Иран
Европейският парламент ,
– като взе предвид предходните си резолюции относно Иран,
– като взе предвид изявлението на председателството на ЕС от 28 декември 2009 г. относно неотдавнашните демонстрации в Иран,
– като взе предвид Декларацията на върховния представител по въпросите на външните работи и политиката на сигурност от името на Европейския съюз от 12 януари 2010 г. относно съдебния процес срещу седем бахайски лидери в Иран,
– като взе предвид изявлението на председателя от 9 октомври 2009 г., потвърждаващо ангажимента на Парламента за премахване на смъртното наказание в световен мащаб и осъждащо по-конкретно смъртното наказание за малолетни и непълнолетни правонарушители и предстоящите екзекуции в Иран,
– като взе предвид Резолюция 62/149 от 18 декември 2007 г. и Резолюция 63/168 от 18 декември 2008 г. на Общото събрание на ООН относно мораториума върху прилагането на смъртното наказание,
– като взе предвид Международния пакт за граждански и политически права (МПГПП), Международния пакт за икономически, социални и културни права (МПИСКП), Конвенцията за ликвидиране на всички форми на расова дискриминация и Конвенцията за правата на детето, по които Ислямска република Иран е страна,
– като взе предвид член 110, параграф 2 от своя правилник,
A. като има предвид, че неотдавнашните чествания на Ашура бяха белязани от насилствено потушаване на демонстрации и произволни задържания в Техеран и в други градове в Иран, при които бяха убити най-малко осем души;
Б. като има предвид, че Иран не спази определения до края на годината срок, в който трябваше да изпълни исканията да предостави достъп до ядрените си съоръжения на инспектори от Международната агенция за атомна енергия (МААЕ),
В. като има предвид, че на няколко членове на опозицията, понастоящем задържани в затвора Евин в Техеран, е бил отказан достъп, под формата на телефонен разговор или на свиждане, до техните семейства; като има предвид, че съдбата на много поддръжници на опозицията, задържани по време на следизборните демонстрации, продължава да бъде неясна,
Г. като има предвид, че двамата автори на интернет блогове и активисти за правата на човека Mehrdad Rahimi и Kouhyar Goudarzi, понастоящем задържани в затвора Евин в Техеран, бяха обвинени в „moharebeh“ – война срещу Бог – престъпление, наказуемо със смърт;
Д. като има предвид, че няколко активисти за правата на жените бяха задържани във връзка с демонстрациите по време на Ашура, включително Badralsadat Mofidi (секретар на Съюза на журналистите), Bahareh Hedayat (член на Централния съвет на Бюрото за укрепване на единството), Nasrin Vaziri (репортер на ILNA и „Khabar Online“), Shiva Nazar Ahari (журналист), Parisa Kakaee (журналист), Mansoureh Shojaei (изследовател, член на Културния център за жени), Negin Derakhshan (редактор на вестник „Техеран днес“) и Atieh Yousefi,
Е. като има предвид, че общата обстановка във връзка с правата на човека в Иран продължи да се влошава след президентските избори през юни 2009 г.; като има предвид, че изтезанията, малтретирането и изнасилването на затворници, лишаването от сън, строгият тъмничен затвор, незаконното задържане, жестокото, нечовешко и унизително отношение и липсата на наказателна отговорност за държавните служители продължават да са широко разпространени,
Ж. като има предвид, че Иран е държавата, в която се извършват най-висок брой екзекуции след Китай, като броят им се е увеличил четири пъти от идването на президента Махмуд Ахмадинеджад на власт през 2005 г., и като има предвид, че Иран се отличава печално с това, че остава единствената страна в света, която все още екзекутира малолетни и непълнолетни правонарушители,
З. като има предвид, че на 12 януари 2010 г. служители на иранското Министерство на разузнаването задържаха в Ком аятолах Mohammad Taqi Khalaji, баща на Mehdi Khalaji, учен към Вашингтонския институт за близкоизточна политика, и като има предвид, че на 19 януари той беше прехвърлен в строг тъмничен режим в затвора Евин в Техеран,
И. като има предвид, че кюрдските политически и граждански активисти Habib Lotfi, Farzad Kamangar, Zeynab Jalalianm и Shirko Maarefi са изложени на непосредствена опасност от екзекуция,
Й. като има предвид, че на 26 януари 2010 г. в град Машхад бяха задържани двама бахайски младежи – Bahman Yazdani и Vesal Mohammadi, които продължават да бъдат държани на неизвестно място,
К. като има предвид, че гробът на Neda Agha Soltan – младата иранка, която беше застреляна в гърдите по време на следизборна демонстрация, често е оскверняван,
1. осъжда използването на насилие срещу демонстранти, които искат да упражнят своето право на свобода на словото и на мирни събирания; отдава почит на смелостта на всички ирански жени и мъже, които защищават основните си свободи и демократичните принципи и изразяват желанието си да живеят в общество без репресии и заплахи; припомня жертвата на Neda Agha Soltan, която се превърна в символ на насилствените репресии срещу борещите се за демократични реформи;
2. посочва, че свободата на мисълта, съвестта и вероизповеданието е основно и неотменимо право, гарантирано при всякакви обстоятелства в съответствие с член 18 от Международния пакт за граждански и политически права, който Ислямска република Иран е подписала и ратифицирала;
3. осъжда мащабната и прекомерна употреба на сила, произволните задържания и предполагаемите изтезания при потушаването на демонстрациите след бунтовете по време на Ашура и погребението на аятолах Montazeri; призовава всички мирни демонстранти и всички задържани в по-широкия контекст на неотдавнашните размирици – независимо дали са студенти, учени, активисти, духовници, журналисти или активисти за правата на човека – да бъдат освободени безусловно;
4. изразява загриженост относно факта, че придобиването от страна на Иран на ядрена военна способност би могло да представлява сериозна заплаха за европейската сигурност и стабилността на региона; поради тази причина призовава иранското правителство да провежда всички ядрени дейности по начин, прозрачен за международната общност и следователно под пълния надзор на МААЕ;
5. настоятелно призовава иранските органи да премахнат, както на законово равнище, така и на практика, всички форми на изтезание и друго жестоко, нечовешко и унизително отношение или наказание, както и да прилагат принципа за справедлив съдебен процес и да прекратят безнаказаността за нарушения на правата на човека;
6. изразява съжаление относно екзекуцията на 28 януари 2010 г. на Mohammad Reza Ali-Zamani и Arash Rahmani-Pour, които бяха обвинени в организиране на следизборни демонстрации през юни 2009 г., въпреки че по това време те вече са били задържани;
7. повтаря призива си към иранските органи да премахнат смъртното наказание и междувременно да въведат мораториум върху екзекуциите, съгласно отправения към тях призив в резолюции 62/149 и 63/168 на Общото събрание на ООН;
8. препоръчва изпращането на специален пратеник от върховния комисар на ООН по правата на човека, който да наблюдава положението на политическите затворници и да осигури спазването от иранските органи на международни процесуални стандарти и на законовите им задължения в областта на правата на човека;
9. осъжда изявлението на Ali Saeedi, представител на аятолах Ali Khamenei в Революционната гвардия, в което той призна, че си заслужава да бъдат убити 75 000 души, за да се защити и спаси ислямският режим;
10. изразява съжаление относно систематичното ограничаване на свободата на информация чрез блокирането на уебсайтове, забраната те да отразяват неразрешени демонстрации и въвеждането на нови ограничения, които изискват журналистите да получават разрешение преди да отразят каквото и да е събитие; решително осъжда решението на иранското правителство да заглуши предаванията на Би Би Си на персийски език, след като каналът беше свален от сателит, собственост на „Еутелсат“;
11. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, на Комисията, на правителствата и парламентите на държавите-членки, на генералния секретар на ООН, на Съвета на ООН по правата на човека, както и на правителството и парламента на Ислямска република Иран.
