<QUEST><TI><TI-INTRO>VPRAŠANJE ZA USTNI ODGOVOR Z RAZPRAVO <QREF QID="O-2009-0104">O-0104/09</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>v skladu s členom 115 Poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>predložila <PERSON ID="96777">Paweł Zalewski</PERSON>, <PERSON ID="23746">Vytautas Landsbergis</PERSON>, <PERSON ID="28424">Tunne Kelam</PERSON>, <PERSON ID="4393">Mario Mauro</PERSON>, <PERSON ID="28297">Jacek Saryusz-Wolski</PERSON>, <PERSON ID="23894">Anna Záborská</PERSON>, <PERSON ID="1263">Elmar Brok</PERSON>, <PERSON ID="28474">Ioannis Kasoulides</PERSON>, <PERSON ID="2341">Michael Gahler</PERSON>, <PERSON ID="23785">Andrzej Grzyb</PERSON>, <PERSON ID="96651">Eduard Kukan</PERSON>, <PERSON ID="97968">Andrey Kovatchev</PERSON>, <PERSON ID="1253">Hans-Gert Pöttering</PERSON>, <PERSON ID="96838">Cristian Dan Preda</PERSON>, <PERSON ID="33984">Ioan Mircea Paşcu</PERSON>, <PERSON ID="96788">Krzysztof Lisek</PERSON>, <PERSON ID="96747">Arnaud Danjean</PERSON>, <PERSON ID="28288">Jan Olbrycht</PERSON>, <PERSON ID="28400">Francisco José Millán Mon</PERSON>, <PERSON ID="96796">Ryszard Antoni Legutko</PERSON>, <PERSON ID="28380">Marek Siwiec</PERSON>, <PERSON ID="96784">Janusz Władysław Zemke</PERSON>, <PERSON ID="28280">Filip Kaczmarek</PERSON>, <PERSON ID="28617">Inese Vaidere</PERSON>, <PERSON ID="28276">Laima Liucija Andrikienė</PERSON>, <PERSON ID="28135">György Schöpflin</PERSON>, <PERSON ID="96678">Alf Svensson</PERSON>, <PERSON ID="28112">Gay Mitchell</PERSON>, <PERSON ID="96727">Zoran Thaler</PERSON>, <PERSON ID="96731">Werner Schulz</PERSON>, <PERSON ID="96901">Arturs Krišjānis Kariņš</PERSON>, <PERSON ID="96696">Algirdas Saudargas</PERSON>, <PERSON ID="28124">Gunnar Hökmark</PERSON>, <PERSON ID="28165">Lambert van Nistelrooij</PERSON>, <PERSON ID="28125">Anna Ibrisagic</PERSON>, <PERSON ID="23782">Jacek Protasiewicz</PERSON>, <PERSON ID="96774">Jarosław Leszek Wałęsa</PERSON>, <PERSON ID="96933">Milan Zver</PERSON>, <PERSON ID="28170">Peter Šťastný</PERSON>, <PERSON ID="28313">Ville Itälä</PERSON>, <PERSON ID="96785">Lena Barbara Kolarska-Bobińska</PERSON>, <PERSON ID="23787">Czesław Adam Siekierski</PERSON>, <PERSON ID="96792">Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz</PERSON>, <PERSON ID="96695">Radvilė Morkūnaitė</PERSON> in <PERSON ID="96692">Leonidas Donskis</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST>za <INST TYPE="COM">Komisijo</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0104">Zadeva: Utrjevanje miru in sodelovanja v odnosih z Belorusijo in Rusijo</OBJECT><CONTENT><PARA>29. septembra so se blizu meje EU zaključile najobsežnejše rusko-beloruske vojaške vaje v zadnjih letih. Evropska unija bi se morala nanje odzvati, saj so neposredno povezane z varnostjo držav članic in celovitostjo politik EU do vzhoda.</PARA><PARA>Scenariji septembrske vojaške vaje, imenovane „Zahod 2009”, so presenetljivi in jim moramo nasprotovati. Med drugim je vaja temeljila na domnevi, da je bilo belorusko ozemlje napadeno iz smeri ozemlja EU. Zaskrbljeni smo tudi zaradi prvega dela septembrske vaje v baltskem bazenu, kjer so prvič vadili obrambo plinovoda Severni tok. Ta scenarij vaje bi lahko razumeli kot uvod v širitev vojaške prisotnosti Ruske federacije v baltski regiji. To bo gotovo zbudilo dvome o nevtralnosti „nevtralnih vod“ in odprlo varnostna vprašanja v celotni regiji ter prekinilo običajne povezave držav članic EU v baltski regiji.</PARA><PARA>Politična vloga Belorusije v teh vajah ni jasna. Program vzhodnega partnerstva, ki ga je sprejel Minsk, določa razvoj sodelovanja na podlagi obojestranske dobre volje in miroljubnega pristopa. Samoumevno se nam zdi, da nas beloruska vlada obravnava kot verodostojne partnerje in ne kot sovražnike. Politike Evropske unije so pregledne in predvidljive. Enako pričakujemo od Belorusije. Šele tako bo program vzhodnega partnerstva lahko uspešen. Zamisel, da se bo Belorusija pridružila vzhodnemu partnerstvu se ne ujema z dejstvom, da vlada te države izvaja vaje, ki temeljijo na predpostavki obrambe proti napadu z ozemlja EU. Velja omeniti, da so vaje potekale v sodelovanju z državo, ki pod pretvezo obrambe napada sosednje države.</PARA><PARA>V interesu kakovostnega odnosa med Evropsko unijo in Belorusijo, prihodnosti vzhodnega partnerstva ter verodostojnosti in celovitosti politik EU do vzhoda bi se morali v trenutnih razmerah predstavniki EU jasno odzvati beloruski vladi. Ob upoštevanju teh argumentov Komisijo vljudno prosimo, naj pojasni, če in kako se je Evropska unija odzvala na rusko-beloruske manevre, v katerih so nekatere države članice EU obravnavane kot napadalke.</PARA></CONTENT></QUEST>