<QUEST><TI><TI-INTRO>USTNO VPRAŠANJE <QREF QID="H-2009-0429">H-0429/09</QREF></TI-INTRO><TI-SESSION>v času vprašanj, na delnem zasedanju decembra 2009</TI-SESSION><TI-RULES-EP>v skladu s členom 116 Poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>predložil <PERSON ID="96900">Georgios Papanikolaou</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST>za <INST TYPE="COM">Komisijo</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0429">Zadeva: Lizbonska pogodba in komunikacijska politika EU</OBJECT><CONTENT><PARA>Lizbonska pogodba ne bo korenito spremenila zgolj strukture EU in načina njenega delovanja, pač pa tudi življenja njenih državljanov. Zagotoviti ustrezno obveščenost državljanov je nedvomno težavna naloga. Zlahka je mogoče razumeti korist tega početja, kajti večkrat je slišati zaskrbljenost nad tem, da državljani niso dovolj obveščeni o evropskih zadevah. Tako se ob odsotnosti ustreznih informacij zdi, da državljani EU niso dovolj poučeni o določbah nove pogodbe in niso povsem doumeli posledic, ki jih bo ta imela v njihovem vsakdanjem življenju.</PARA><PARA>Ali lahko Komisija potrdi, da smo, kar zadeva komunikacijo, uspeli v zadovoljivi meri vključiti državljane EU v spremembo, do katere bo prišlo v strukturi EU? In nenazadnje, ali meni, da so državljani EU ustrezno obveščeni o tej zadevi in če so, s katerimi podatki je to podkrepljeno? Če niso, ali so potrebni dodatni ukrepi in kakšni so ti ukrepi, ki jih je treba sprejeti? </PARA></CONTENT></QUEST>