<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Vprašanje za čas za vprašanja <QREF QID="H-2010-0528">H-0528/2010</QREF></TI-INTRO><TI-DEST>za <INST TYPE="COM">Komisijo</INST></TI-DEST><TI-SESSION>Delno zasedanje: november 2010</TI-SESSION><TI-RULES-EP>Člen 116 poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="26851">Nikolaos Chountis</PERSON> <GRPOL GRPOLID="2950">(GUE/NGL)</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ0528">Zadeva: Mednarodni škandali, ki so jih povzročila nemška podjetja</OBJECT><CONTENT><PARA>Dejanja korupcije, ki so jih zagrešila nemška podjetja, da bi si izborila vstop na trge in si zagotovila javna naročila gradenj ter sklenitev pogodb, so zdaj prerasla v škandal svetovnih razsežnosti. Gre za afere, kot so Siemensovo financiranje in podkupovanje politikov, Deutsche Telekomovo podkupovanje v balkanskih državah ter podkupnine, ki so jih podjetja Daimler, Ferrostaal-Thyssen in MAN izplačevala v več deset evropskih državah. Kazenska preiskava se je v večini primerov začela na pobudo ameriških sodnih organov.</PARA><PARA>Ali Komisija lahko pojasni, zakaj v teh primerih korupcije niti ene preiskave niso sprožili evropski pravosodni organi? S kakšnimi mehanizmi razpolaga Komisija na tem področju? Ali so v teh primerih elementi, iz katerih bi lahko sklepali, da bi morale posredovati evropske službe, ob upoštevanju dejstva da je nekaj pogodb in del, pridobljenih s korupcijo, sofinanciranih s sredstvi Evropske unije?</PARA></CONTENT></QUEST>