<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Vprašanje za ustni odgovor <QREF QID="O-2011-000008">O-000008/2011</QREF></TI-INTRO><TI-DEST>za <INST TYPE="COM">Komisijo</INST></TI-DEST><TI-RULES-EP>Člen 115 poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="28301">Tadeusz Zwiefka</PERSON>, <PERSON ID="2224">Klaus-Heiner Lehne</PERSON><BRK/>v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="2948">PPE</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ000008">Zadeva: Združeni zadevi C-585/08 Pammer ter C-144/09 Hotel Alpenhof</OBJECT><CONTENT><PARA>Sodišče EU je pred kratkim v združenih zadevah C-585/08 Pammer in C-144/09 Hotel Alpenhof razsodilo o pristojnem sodišču za reševanje sporov v zvezi s storitvami, ki so na voljo na internetu. Sodišče je navedlo nekaj primerov dokazov, iz katerih je pri določanju sodne pristojnosti mogoče sklepati, da trgovec usmerja svoje dejavnosti v državo članico potrošnikovega stalnega prebivališča (npr. uporaba tujega jezika ali valute, navedba mednarodne klicne kode pri telefonski številki, uporaba vrhnje (top-level) internetne domene, navedba mednarodnih strank itd.).</PARA><PARA>Kako namerava Komisija med drugim zagotoviti, da se evropski pravni red spremeni tako, da </PARA><PARA>- je na spletni strani mogoče navesti mednarodno klicno kodo, ali da</PARA><PARA>- opisa potovanja ni treba omejiti zgolj na ozemlje domače države članice, ali da</PARA><PARA>- lahko podjetja, ki poslujejo čezmejno, uporabljajo vrhnjo domeno .eu</PARA><PARA>ne da bi s tem tvegala, da bodo za reševanje sporov pristojna sodišča v državi potrošnika?</PARA><PARA>Katere možnosti za to vidi Komisija zlasti v okviru prenovljenega predloga za uredbo Bruselj I (KOM(2010)0748), pa tudi uredbo Rim I ((ES) št. 593/2008)?</PARA></CONTENT></QUEST>