<QUEST><TI><TI-INTRO>USTNO VPRAŠANJE <QREF QID="H-2010-0129">H-0129/10</QREF></TI-INTRO><TI-SESSION>v času vprašanj, na delnem zasedanju aprila 2010</TI-SESSION><TI-RULES-EP>v skladu s členom 116 Poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>predložila <PERSON ID="96603">Nessa Childers</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST>za <INST TYPE="COM">Komisijo</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0129">Zadeva: Podpora Komisije varstvu duševnega zdravja</OBJECT><CONTENT><PARA>V zadnjem času je bilo precej dobrodošlih pobud za spoprijemanje z boleznimi, kot sta rak in sladkorna bolezen, še vedno pa na nacionalni in evropski ravni ni dovolj podpore za duševne bolnike. V preteklem tednu so si v moji volilni enoti vzeli življenje trije moški, ki med seboj niso bili povezani in so živeli v krogu 30 kilometrov. Brez dvoma so bili bolni, vendar jih je na cedilu pustila tudi zdravstvena služba, ki je od njih zahtevala, naj prepotujejo do 100 km do Dublina in pomoč poiščejo tam. Ironija je, da v bližnjih mestih delujejo službe za pomoč bližnjim ob smrti zaradi samomora, v nobenem pa ni služb, ki bi se ukvarjale z depresijo in duševnimi boleznimi in bi pomagale preprečiti te samomore. Že dolgo je potrebna odločna pobuda za boj proti epidemiji samomora in depresije in bi morala zaradi svojega pomena postati glavna naloga nove Komisije.</PARA><PARA>Kako namerava nova Komisija obravnavati ta vprašanja?</PARA><PARA>Ali je Komisija pripravljena epidemiji samomorov nameniti pomembno mesto v svojem novem programu o zdravju?</PARA></CONTENT></QUEST>