<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Vprašanje za čas za vprašanja <QREF QID="H-2011-000102">H-000102/2011</QREF></TI-INTRO><TI-DEST>za <INST TYPE="CS">Svet</INST></TI-DEST><TI-SESSION>Delno zasedanje: marec 2011</TI-SESSION><TI-RULES-EP>Člen 116 poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="96680">Zigmantas Balčytis</PERSON> <GRPOL GRPOLID="2949">(S&amp;D)</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ000102">Zadeva: Uvedba enotnih kontaktnih točk, predvidenih v direktivi o storitvah, v državah članicah</OBJECT><CONTENT><PARA>V direktivi o storitvah, sprejeti leta 2006, je predvidena uvedba enotnih kontaktnih točk v državah članicah. Gre za enega najpomembnejših elementov učinkovitega izvajanja direktive in pomemben vir informacij za ponudnike storitev, ki želijo zagotavljati čezmejne storitve ali ustanoviti svoj sedež v drugi državi članici. To zadeva zlasti male ponudnike storitev, ki pogosto nimajo finančnih sredstev za posvetovanje o delovni in davčni zakonodaji, ki veljata v drugi državi članici Evropske unije, o postopkih za ustanovitev sedeža itd.</PARA><PARA>Enotne kontaktne točke v nekaterih državah članicah sploh niso bile uveden ali pa ne delujejo dovolj dobro in torej ne zagotavljajo popolnih informacij, ki jih potrebujejo ponudniki storitev. Ali se Svet strinja z ugotovitvijo, da te zamude, povezane z enotnimi kontaktnimi točkami, ponudnikom storitev načeloma preprečujejo, da bi uporabili možnosti, ki jim jih zagotavlja skupni trg, malim in srednjim podjetjem pa ne omogoča, da bi zagotavljali storitve v drugih državah članicah Evropske unije?</PARA></CONTENT></QUEST>