<QUEST><TI><TI-INTRO>VPRAŠANJE ZA USTNI ODGOVOR Z RAZPRAVO <QREF QID="O-2007-0063">O-0063/07</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>v skladu s členom 108 Poslovnika</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>predložila <PERSON ID="28409">Raül Romeva i Rueda</PERSON> in <PERSON ID="28234">Angelika Beer</PERSON>, v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="1107">Verts/ALE</GRPOL>, <PERSON ID="1224">Karl von Wogau</PERSON>, v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="1102">PPE-DE</GRPOL>, <PERSON ID="28306">Ana Maria Gomes</PERSON>, v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="1103">PSE</GRPOL>, <PERSON ID="1946">Annemie Neyts-Uyttebroeck</PERSON>, v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="1119">ALDE</GRPOL>, <PERSON ID="28616">Ģirts Valdis Kristovskis</PERSON>, v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="1108">UEN</GRPOL>, <PERSON ID="28249">Tobias Pflüger</PERSON>, v imenu skupine <GRPOL GRPOLID="1106">GUE/NGL</GRPOL></TI-AUTHOR><TI-DEST>za Svet</TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0063">Zadeva: Kodeks ravnanja EU glede trgovine z orožjem - neuspeh Sveta pri sprejetju skupnega stališča in pri nameri, da bi ta postal pravno zavezujoč instrument</OBJECT><CONTENT><PARA>Kodeks ravnanja EU glede trgovine z orožjem bi moral že pred več kot dvema letoma postati pravno zavezujoč instrument za vse države članice EU. 30. junija 2005 se je delovna skupina Sveta za orožje COARM na tehnični ravni dogovorila glede besedila skupnega stališča, kar je bila posledica daljšega procesa za pregled Kodeksa z namenom, da se ga spremeni v učinkovit instrument za nadzor izvoza orožja iz ozemlja EU s strani evropskih podjetij. Parlament je pozdravil to skupno stališče.</PARA><PARA>Vendar pa od takrat Svet ni uspel sprejeti končnega sklepa glede tega vprašanja, razlogi za to pa niso bili nikoli uradno razloženi, a so jasno povezani z željo nekaterih držav članic EU, da bi ukinile sedanji embargo EU na orožje, ki velja za Ljudsko republiko Kitajsko. Evropski parlament je večkrat prosil Svet, naj sprejme skupno stališče, predsedstvo pa je vsakokrat obljubilo, da bo za to sprejelo ustrezne ukrepe, a brez rezultatov. Medtem pa se Parlament in javnost skoraj vsak teden srečujeta z novicami o poslih, povezanih z izvozom orožja, med evropskimi podjetji in državami, kot so Čad, Mjanmar, Pakistan, Libija in druge, v katere se v skladu z merili Kodeksa ne bi smelo izvažati orožja. To je zdaj še bolj obžalovanja vredno, saj je v okviru evropske varnostne strategije (EVS) in razvijajoče se evropske varnostne in obrambne politike (EVOP) vse več zunanjih misij EU, ki so vojaške, nevojaške in humanitarne narave, osebje EU pa se lahko zlahka znajde v položaju, kjer se mu lahko grozi z orožjem, ki je bilo uvoženo iz držav članic EU.</PARA><PARA>Katere obveze lahko prevzame Svet, da čim prej reši to vprašanje in da zagotovi takojšnje sprejetje skupnega stališča?</PARA></CONTENT></QUEST>