7.12.2011 B7-0685/2011 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declarației Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la programul de lucru al Comisiei Europene pentru anul 2012 ( 2011/2834(RSP) )
Lothar Bisky
în numele Grupului GUE/NGL
PE472.850v01-00 B7‑0685/2011 Rezoluția Parlamentului European referitoare la programul de lucru al Comisiei Europene pentru anul 2012 ( 2011/2834(RSP) )
Parlamentul European ,
– având în vedere documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 27 octombrie 2011,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât nivelul de sărăcie din UE, deja extrem de ridicat, crește în mod constant, atingând cota fără precedent de 84 de milioane de oameni care trăiesc în sărăcie, printre care 19 milioane de copii, iar aceasta este una dintre zonele cele mai bogate din lume; întrucât, în același timp, volumul bogăției a crescut și este mai mare decât înainte de criză;
B. întrucât date recente furnizate de OCDE demonstrează încă o dată că discrepanțele dintre săraci și bogați cresc în mod constant în anumite state membre UE, nu numai de când a început criza financiară;
C. întrucât, în același timp, instituțiile UE impun bugetelor naționale restricții suplimentare și consolidează pactul de stabilitate, pe baza propunerii guvernelor francez și german și cu sprijinul deplin al guvernelor majorității celorlalte state membre; întrucât această politică va avea ca efect creșterea ratei șomajului, reducerea drastică a salariilor, creșterea vârstei de pensionare, reducerea cheltuielilor publice în domenii precum educația și sănătatea și va restrânge cererea, pregătind astfel calea pentru introducerea unui program de liberalizare radicală, care va crea condițiile accentuării actualei crize economice;
D. întrucât faptul că guvernele și parlamentele statelor membre UE cu probleme financiare trebuie să îndeplinească condițiile impuse de instituțiile europene și de Fondul Monetar Internațional (FMI) pentru a obține asistență financiară subminează în mod grav principiile de bază ale democrației;
E. întrucât dependența de piețele financiare a crescut de când a început criza financiară, în ciuda efectelor sale devastatoare, iar Comisia nu a oferit soluții reale;
F. întrucât cauzele care stau la baza crizei financiare și economice nu au fost încă abordate în mod corespunzător, și anume speculațiile excesive ale industriei financiare, care își au originea în dereglementarea continuă a piețelor financiare;
G. întrucât există o rezistență populară enormă și în continuă creștere împotriva politicii UE, manifestându-se prin proteste de masă, greve generale și alte forme de rezistență; întrucât participanții la mobilizările din Spania, Grecia și din întreaga Europă insistă cu privire la realizarea unei profunde schimbări de politică;
H. întrucât dogma neoliberală și orientarea politică în acest sens a programului de lucru al Comisiei, bazat pe Strategia UE 2020, rămân în mare măsură neschimbate față de Strategia de la Lisabona, care a dat greș, punând accentul pe priorități greșite, cum ar fi „competitivitatea” și continuarea liberalizării pieței unice,
1. este consternat de capacitatea de automulțumire a Comisiei și de hotărârea sa de a repeta aceleași politici care au condus Uniunea spre criză; de asemenea, programul său se îndreaptă în direcția greșită și se bazează pe abordarea neoliberală, care a provocat criza; solicită o schimbare radicală de politică, care să aibă ca priorități extinderea cererii macroeconomice și promovarea ocupării integrale a forței de muncă, precum și menținerea și dezvoltarea drepturilor sociale;
2. observă și condamnă impunerea politicilor de austeritate asupra populației din UE, fapt care contravine drepturilor democratice, printre care dreptul de a vota prin intermediul unui referendum;
3. invită Comisia să inițieze o dezbatere publică europeană majoră privind modalitățile de ieșire din criză și starea actuală și viitorul Uniunii Europene, care ar trebui să ducă la discuții și la o decizie privind alternativele care răspund așteptărilor cetățenilor europeni; consideră că această dezbatere ar trebui să respecte în totalitate condițiile unui proces democratic;
Guvernan ț a ș i reglementarea sectorului financiar
4. solicită de urgență:
• stabilirea impozitului pe tranzacții financiare pentru toate instrumentele financiare la o rată redusă de 0,1 % pentru acțiuni și obligațiuni și la 0,05 % pentru toate celelalte tranzacții, inclusiv pentru tranzacțiile valutare;
• introducerea controlului public și democratic al băncilor și al sectorului financiar și crearea unui sector financiar cu proprietate publică, care ar trebui să ofere creditele necesare pentru proiectele care creează locuri de muncă, protejează serviciile publice și sunt sustenabile din punct de vedere ecologic;
5. regretă faptul că, din nou, Comisia nu a reușit să ofere un răspuns cuprinzător care să pună accentul pe cauzele reale ale crizei, în loc să prejudicieze și mai mult cele mai vulnerabile categorii ale societății prin impunerea asupra lor a unor măsuri antisociale de austeritate;
6. invită Comisia să introducă un program de stimulare economică care să completeze programele de stimulare din statele membre;
7. este foarte preocupat în legătură cu recentele propuneri de monitorizare și evaluare a proiectelor de planuri bugetare și de consolidare a supravegherii economice și bugetare a anumitor state membre; critică ferm lipsa de responsabilitate democratică a acestora; consideră că aceste propuneri vor accentua criza economică și socială și, prin urmare, vor destabiliza și mai mult statele membre și UE;
8. respinge ferm proiectele de propuneri privind tabloul de bord pentru supravegherea dezechilibrelor macroeconomice; subliniază necesitatea de a elabora indicatori mai buni pentru a reflecta dezechilibrele macroeconomice, cum ar fi inegalitatea;
9. reamintește faptul că introducerea unui impozit pe tranzacțiile financiare va contracara speculațiile excesive, va stabili o legătură durabilă între investitori și acțiunile acestora și va oferi resurse pentru dezvoltarea emisferei sudice; subliniază necesitatea introducerii la nivel global a impozitului pe tranzacțiile financiare;
10. solicită eliminarea paradisurilor fiscale;
11. critică propunerile privind supravegherea financiară și este preocupat de abordarea care caută „o soluție universal valabilă” a acestora; încearcă să găsească măsuri cuprinzătoare pentru a se asigura că contribuabilii nu mai trebuie să suporte costurile crizelor și speculațiilor financiare;
12. ia act de intenția Comisiei de a elabora o comunicare privind sistemul bancar paralel; consideră că acest lucru trebuia realizat cu mult timp în urmă; insistă asupra introducerii unor mecanisme legislative de supraveghere stricte pentru toate tipurile de activități financiare, pentru a reduce activitățile bancare paralele;
13. reamintește Comisiei faptul că micii investitori și gospodăriile au fost loviți cel mai tare de criza financiară și că orice inițiativă trebuie să țină seama de acest lucru;
14. respinge ferm sistemul agențiilor de rating, care nu urmărește decât garantarea unor profituri uriașe pentru băncile speculative, în detrimentul statelor, economiilor și populației; invită Comisia să se asigure că ratingurile realizate de companii private nu mai pot perturba finanțările publice;
Pia ț a unică
15. își reiterează opoziția fermă față de politica de privatizare și liberalizare a UE; condamnă faptul că actuala propunere pentru o competitivitate sporită, înaintată de Comisie în cadrul Actului privind piața unică, se bazează din nou pe accelerarea procesului de liberalizare, cu consecințe catastrofice din punct de vedere social, și pe atacarea serviciilor publice;
16. este preocupat de faptul că criteriile prezentate de Comisie pentru continuarea creșterii economice se bazează doar pe normele privind concurența; acest fapt va avea ca efect o armonizare „minimă”, care va servi numai intereselor marilor întreprinderi și nu va reflecta interesele lucrătorilor, consumatorilor și IMM-urilor;
17. subliniază faptul că noua propunere referitoare la Actul privind drepturile consumatorului ar trebui să abordeze problema inegalității dintre consumatori în UE; o perspectivă care să țină seama de accesibilitatea prețurilor pentru consumatori ar trebui să fie unul dintre punctele principale ale noii politici de protecție a consumatorului, pentru a construi o Europă socială, în care serviciile de asistență socială sunt finanțate pe bază de solidaritate;
Ocuparea for ț ei de muncă ș i politică socială
18. ia notă de intenția Comisiei de a prezenta un pachet specific privind flexicuritatea; subliniază faptul că politica UE privind flexicuritatea a dat greș chiar înainte de debutul crizei în 2008, întrucât creșterea numărului de locuri de muncă din perioadele de dezvoltare economică accentuată se datora în principal condițiilor precare de muncă și suprimării drepturilor șomerilor; accentuează faptul că orientările politice din cadrul Analizei anuale a creșterii pe 2011, al Orientărilor integrate Europa 2020 și al Pactului Europlus vizează deteriorarea într-o și mai mare măsură a securității lucrătorilor, întrucât acestea recomandă revizuirea indexării salariilor, majorarea vârstei legale de pensionare și descentralizarea contractelor colective de muncă până la nivel de întreprindere și solicită, de asemenea, moderarea creșterii salariilor, reducerea costurilor unitare ale forței de muncă și eliminarea „barierelor instituționale care împiedică ajustările flexibile ale prețurilor și ale salariilor la condițiile pieței”; subliniază că, în realitate, politicile UE privind flexicuritatea promovează o mai mare flexibilitate în interesul capitalului și al unei exploatări și mai accentuate;
19. subliniază faptul că Strategia europeană de ocupare a forței de muncă trebuie să aibă drept punct central de referință conceptul „muncii de calitate” și să se concentreze asupra promovării acesteia, asupra îmbunătățirii securității sociale, consolidării drepturilor existente ale lucrătorilor și introducerii unora noi, promovării unei gestionări mai bune a riscurilor sociale și asupra unei mai bune echilibrări a vieții profesionale cu cea personală;
20. ia notă de intenția Comisiei de a prezenta o carte verde privind restructurarea; solicită instituirea unui drept de veto al comitetelor europene de întreprindere cu privire la planurile conducerii societăților de restructurare, fuzionare, preluare sau concediere, amânându-se orice decizie definitivă până când comitetul european de întreprindere propune soluții alternative, iar acestea sunt analizate în detaliu de către comitet și conducere;
21. propune consolidarea drepturilor colective și individuale ale lucrătorilor prin evaluarea și revizuirea directivelor privind concedierile colective (75/129/CEE, modificată prin Directiva 92/56/CEE), transferul de întreprinderi (77/187/CEE) și insolvabilitatea (80/987/CEE), în scopul de a consolida drepturile lucrătorilor cu privire la mutațiile industriale; propune adoptarea unei directive care să instituie standarde minime ridicate de protecție împotriva concedierii individuale nejustificate;
22. ia act de intenția Comisiei de a revizui Directiva 2001/86/CE (statutul societății europene în ceea ce privește implicarea lucrătorilor) și Directiva 2003/72/CE (statutul societății cooperative europene); subliniază că legislația referitoare la societatea europeană nu a fost concepută și nu trebuie să i se permită să devină un instrument care să pună în poziție de concurență reglementările naționale privind implicarea lucrătorilor și administrarea comună; invită Comisia să își retragă propunerea privind statutul societății europene, care ar reprezenta o nouă deteriorare a drepturilor de participare ale lucrătorilor;
23. subliniază faptul că Comisia ar trebui în primul rând să elimine lacunele din legislația referitoare la societatea europeană, care permit schimbarea regimului („regime shopping”) în UE (de exemplu crearea de societăți europene inactive, fără activitate economică și fără angajați, transferul fără dificultate al sediului social, practici utilizate în combinație, pentru sustragerea de la respectarea reglementărilor naționale privind implicarea angajaților), precum și să instituie un registru UE al societăților europene (care să cuprindă și informații referitoare la măsurile privind implicarea angajaților aplicate de respectivele societăți europene); consideră că reprezentanților angajaților din cadrul societăților europene ar trebui să li se acorde un nivel uniform de protecție și că ar trebui asigurată, de asemenea, la nivel european, reprezentarea intereselor speciale ale angajaților femei, tineri și cu dizabilități;
24. ia act de intenția Comisiei de a propune o recomandare privind sărăcia în rândul copiilor, care să stabilească principii comune pentru intervențiile politice și să propună indicatori cu privire la monitorizarea sărăciei în rândul copiilor; subliniază faptul că austeritatea și reformele structurale, astfel cum sunt promovate de guvernanța economică a UE, contribuie într-o mare măsură la creșterea ratelor riscului de sărăcie în statele membre constate de Comisie în Analiza anuală a creșterii 2012; subliniază că dacă UE și statele membre nu renunță la aceste orientări și nu promovează politici fiscale și economice alternative, „principiile comune” pentru combaterea sărăciei în rândul copiilor nu vor fi decât lacrimi de crocodil vărsate într-o criză socială din ce în ce mai gravă, pentru care UE și statele sale membre sunt pe deplin responsabile;
25. subliniază că resursele de finanțare destinate Fondului social european ar trebui să fie sporite semnificativ pentru a putea furniza resursele adecvate pentru măsurile și activitățile din cadrul Strategiei pentru incluziune socială și ale inițiativei-pilot privind combaterea sărăciei și a excluziunii sociale în favoarea persoanelor defavorizate și vulnerabile, în special a femeilor, inclusiv a celor cu contracte precare și nesigure; solicită ca fonduri specifice să fie alocate în noul cadru bugetar pentru crearea de locuri de muncă și pentru incluziunea socială;
Drepturile femeilor ș i egalitatea de gen
26. salută viitoarea strategie UE pentru combaterea traficului de persoane și solicită o perspectivă care să pună un accent puternic pe egalitatea de gen și să abordeze cauzele care stau la baza traficului sexual de femei și fete; strategiile de scădere a cererii și reducerea piețelor de prostituție din UE trebuie să fie parte integrantă a unei astfel de strategii;
27. salută propunerea legislativă destinată să sporească numărul femeilor în consiliile de conducere ale societăților și solicită propuneri de aplicare a cotelor și în instituțiile UE, pentru a asigura echilibrul de gen;
28. salută consultarea partenerilor sociali în ceea ce privește diferența de remunerație între femei și bărbați și solicită revizuirea legislației existente pentru a consolida prevederile privind combaterea inegalităților salariale dintre femei și bărbați;
29. solicită Comisiei Europene să elaboreze o propunere cuprinzătoare de strategie a UE referitoare la violența împotriva femeilor, inclusiv propuneri legislative privind standarde minime pentru combaterea violenței împotriva femeilor; nu ar trebui să existe planuri de acțiune separate privind, de exemplu, mutilarea genitală a femeilor, violența domestică și sexuală, ci toate formele de violență împotriva femeilor ar trebui incluse într-o strategie globală și eficientă, bazată pe o perspectivă a egalității de gen;
30. consideră că, dintr-o perspectivă de gen, politica UE în materie de migrație și azil prezintă deficiențe majore și subliniază faptul că punerea în aplicare a drepturilor stabilite în directiva privind reîntregirea familiei ar trebui consolidată, iar dreptul de a solicita azil pe motive de persecuții pe criterii de gen trebuie consolidat în întreaga UE;
Politica de coeziune
31. respinge abordarea Comisiei prin care politica de coeziune este subordonată strategiei Europa 2020;
32. consideră că resursele financiare comunitare existente și resursele comunitare actuale pentru politica de coeziune sunt insuficiente pentru a satisface necesitățile unei convergențe reale și pentru a face față disparităților regionale, nivelurilor ridicate ale șomajului, inegalității de venituri și sărăciei din Uniunea Europeană; subliniază necesitatea consolidării bugetului UE în domeniul politicii de coeziune; subliniază că este important ca gestionarea și amenajarea teritorială să rămână responsabilitatea statelor membre;
33. subliniază necesitatea ca politica de coeziune să devină o politică independentă pentru promovarea coeziunii economice și sociale, având ca obiectiv principal reducerea disparităților regionale, promovarea unei convergențe reale, încurajarea creșterii economice și a creării de locuri de muncă, asigurarea unei dezvoltări sustenabile (economice, sociale, de mediu și teritoriale) și recuperarea întârzierilor din regiunile mai sărace;
34. recomandă ca regiunile ultraperiferice menționate la articolul 349 din TFUE să beneficieze de măsuri specifice de adaptare a politicii de coeziune; invită Comisia să propună măsuri permanente și care beneficiază de o finanțare adecvată, capabile să se adapteze nevoilor fiecărei regiuni ultraperiferice, pentru a le ajuta să facă față constrângerilor permanente cu care se confruntă;
Politica industrială ș i energetică
35. se opune liberalizării piețelor de energie, care a avut ca unic rezultat creșterea profitului marilor societăți din domeniul energiei; invită Comisia să combată sărăcia energetică și să respecte dreptul cetățenilor la aprovizionarea cu energie sigură și sustenabilă la prețuri accesibile;
36. solicită o dezbatere publică reală și o analiză profundă privind necesitățile viitoare de energie pentru populație și industrie, în perspectiva creșterii populației mondiale la 7 miliarde de persoane;
37. reamintește nevoia stringentă de a trage învățăminte din experiența de la Fukushima și de a solicita ca primă măsură acordarea unei priorități absolute, la nivel național și internațional, problemei garanțiilor de securitate; astfel de garanții pot fi atinse numai dacă acest tip de resurse nu se bazează pe cerințele impuse de profitul financiar, iar acest fapt nu poate fi garantat decât de proprietatea publică;
38. reamintește nevoia dezvoltării energiilor regenerabile, pentru a înlocui combustibilii fosili; pentru aceasta este nevoie de fonduri, în special în domeniul cercetării în vederea dezvoltării unor astfel de soluții energetice;
Transporturile
39. se opune oricărui tip de privatizare și liberalizare a sectorului transporturilor; își manifestă în mod special preocuparea în legătură cu proiectele Comisiei pentru sectoarele transportului feroviar și aerian;
40. își exprimă preocuparea față de pachetul „aeroporturi”, care are intenția de a intensifica concurența; consideră că experiența a demonstrat că privatizarea și concurența nu duc la îmbunătățirea siguranței și securității sau la consolidarea drepturilor pasagerilor, ci au ca rezultat reducerea securității și degradarea drepturilor sociale ale personalului din acest sector;
41. respinge ideea spațiului feroviar unic european, care, sub pretextul stabilirii unei piețe interne, are intenția de a supune concurenței sectorul transportului public, de a promova privatizarea și de a decupla competențele din sectorul feroviar prin impunerea unei fragmentări concrete a locurilor de muncă și a cunoștințelor legate de siguranța feroviară;
Schimbările climatice
42. reafirmă că dezvoltarea unei economii sustenabile reprezintă un element fundamental pentru ieșirea din criza actuală; se pronunță deci în favoarea inovațiilor ecologice pentru a orienta industria în sensul unei creșteri sustenabile, a promova tehnologii ecologice, a reduce dependența energetică și a asigura locuri de muncă și coeziunea socială și economică, atât în țările dezvoltate, cât și în țările în curs de dezvoltare;
43. îndeamnă Comisia să prezinte proiecte în cadrul cărora UE și celelalte țări dezvoltate să ajute țările în curs de dezvoltare în utilizarea de tehnologii sustenabile și eficiente, prin intermediul unui sprijin adecvat financiar, tehnic și pentru crearea de capacități tehnologice, fără a le impune achiziționarea de brevete costisitoare, pe lângă adoptarea de obiective ambițioase privind atenuarea;
44. solicită Comisiei să prezinte propuneri legislative referitoare la emisiile non-CO 2 din sectorul aviației, în special la efectele asupra climei ale emisiilor de oxid de azot, ale vaporilor de apă și ale particulelor de sulfat și de funingine;
45. solicită Comisiei să înainteze propuneri care să contribuie la punerea în aplicare a poziției Parlamentului, potrivit căreia, indiferent de rezultatul negocierilor internaționale, este în interesul UE să urmărească un obiectiv de reducere a emisiilor cu peste 20 %, deoarece acesta va promova în același timp locurile de muncă ecologice, creșterea economică și securitatea;
Politica de mediu
46. invită Comisia să prezinte o propunere de directivă privind eliminarea azbestului, inclusiv eliminarea controlată a fibrelor de azbest și decontaminarea sau eliminarea echipamentelor care conțin fibre de azbest în vederea distrugerii lor complete; reamintește, în acest sens, rezoluția sa referitoare la REACH din 7 mai 2009 și mai ales punctul 8 al acesteia;
47. își exprimă preocuparea cu privire la faptul că revizuirea Directivei privind plafoanele naționale de emisie (2001/81/CE), anunțată pentru prima dată ca inițiativă prioritară în cadrul programului legislativ și de lucru al Comisiei pe anul 2007, lipsește încă din programul Comisiei pentru anul 2012;
48. solicită Comisiei includerea în programul său de lucru pentru anul 2012 a unei propuneri de directivă privind calitatea aerului din interior, precum și a unei propuneri de revizuire a Directivei privind zgomotul ambiental, care să includă măsuri de combatere a surselor specifice;
49. își exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că propunerea de revizuire a Directivei 98/83/CE a Consiliului privind calitatea apei destinate consumului uman, care fusese inițial prevăzută în programul legislativ și de lucru al Comisiei pentru anul 2011, a fost eliminată de pe lista activităților legislative;
Siguran ț a alimentară
50. invită Comisia să înainteze o propunere legislativă care să interzică punerea pe piață a produselor alimentare provenind de la animale clonate și de la descendenți ai acestora și solicită Comisiei să prezinte o nouă propunere legislativă privind alimentele noi, ținând seama de pozițiile PE exprimate în procedura legislativă precedentă;
Reforma PAC
51. reamintește faptul că politica agricolă trebuie să garanteze producția de alimente de calitate și în cantitate suficientă, să ia parte la lupta împotriva foametei la nivel mondial, să le permită agricultorilor mici și mijlocii să dispună de venituri decente, să creeze locuri de muncă, să valorifice pământul, să participe la îmbunătățirea echilibrului ecologic și să vizeze schimbarea comportamentului consumatorilor pentru a evita risipa excesivă de alimente;
52. respinge reforma PAC propusă de Comisia Europeană, susține că politica agricolă trebuie să aibă rol de sprijin, să se bazeze pe principiul dreptului la suveranitate și securitate alimentară și să aibă drept axe principale următoarele:
• producția de alimente sigure, adecvate și de calitate, în conformitate cu caracterul specific al fiecărei țări și cu principiile de protecție a mediului; toate statele membre ar trebui să dispună de flexibilitate pentru a adapta PAC la nevoile lor;
• stoparea și inversarea tendințelor în ceea ce privește declinul zonelor rurale, deșertificarea unui mare număr de zone și abandonarea producției; în acest sens, este necesară recunoașterea și acordarea de prioritate rolului producătorilor mici și mijlocii și al agriculturii de familie pentru îndeplinirea acestui obiectiv;
• măsuri și instrumente de reglementare a pieței pentru a face față instabilității sectoarelor de producție, cauzată de fluctuațiile producției și ale consumului și pentru a garanta prețuri de producție echitabile, pentru a pune capăt abuzurilor marilor cumpărători și a asigura transparența de-a lungul întregului lanț alimentar;
• introducerea de măsuri corective pentru diferențele în ceea ce privește distribuirea ajutoarelor către agricultori, culturi și țări, precum și a unui sistem de ajutor pentru producție complet diferențiat la nivel național, regional și sectorial;
• nevoia de măsuri concrete pentru a se ajunge la o simplificare;
• subliniază necesitatea unui nivel adecvat al finanțării, care să permită atingerea acestor obiective și depășirea provocărilor viitoare;
53. în același timp, agricultura ar trebui să folosească mai puțină energie într-un spațiu mai restrâns și să permită tehnologiilor ecologice și sustenabile să conserve mediul și să reducă emisiile de CO 2 , ar trebui să respingă OMG, iar utilizarea oricăror noi tehnologii trebuie să respecte principiul precauției, în timp ce rezultatele și metodologiile tuturor studiilor referitoare la noile tehnologii agricole ar trebui puse în totalitate la dispoziția publicului;
Agricultura la scară mică
54. solicită o nouă distribuire a ajutorului public, care să țină seama de criterii precum ocuparea forței de muncă, valorificarea terenului, rotația culturilor și diversificarea și respectarea mediului înconjurător; ajutorul public trebuie să țină cont de lucrători și de producție și nu doar de suprafețele terenurilor;
Pre ț uri echitabile
55. solicită urgent Comisiei să asigure pentru exploatațiile agricole o politică a prețurilor echitabile pentru un volum de producție și, în lipsa acesteia, să consolideze un sistem de siguranță pe mai multe niveluri, inclusiv un mecanism de salvgardare „în caz de criză”, pentru a reduce instabilitatea prețurilor de producție cauzată de speculațiile financiare cu produse agricole de bază;
Reglementarea produc ț iei destinate comercializării
56. reamintește necesitatea menținerii instrumentelor de reglementare a piețelor, precum sistemul cotelor de producție în sectorul laptelui sau al zahărului;
Un plan privind proteinele fără OMG
57. solicită Comisiei să inițieze un important plan privind proteinele, care să permită Uniunii Europene să atingă autonomia și să evite continuarea crizei cerealelor;
Politica în domeniul pescuitului
58. reafirmă că noua politică în domeniul pescuitului ar trebui să promoveze modernizarea și dezvoltarea sustenabilă a sectorului pescuitului, asigurând viabilitatea socio-economică a acestuia, sustenabilitatea resurselor, menținerea și crearea de locuri de muncă și îmbunătățirea condițiilor de viață ale lucrătorilor din acest sector;
59. respinge orice formă de privatizare a resurselor halieutice, inclusiv crearea de contingente sau concesiuni de pescuit individuale transferabile, care ar duce la crearea de piețe de cote în statele membre;
60. cere cu insistență adoptarea de măsuri de îmbunătățire a prețului peștelui la prima vânzare și a veniturilor lucrătorilor din sectorul pescuitului și instituirea de mecanisme de subvenționare sau de compensare pentru lucrătorii din sectorul pescuitului afectați de repercusiunile economice și sociale ale planurilor de reconstituire a stocurilor, ale gestionării plurianuale și ale măsurilor de protecție a ecosistemelor;
61. reafirmă necesitatea ca PCP să recunoască specificitatea pescuitului la scară mică și de coastă și să examineze în ce măsură instrumentele existente răspund nevoilor sectorului și să le adapteze în consecință;
62. solicită luarea de măsuri pentru asigurarea suveranității naționale asupra zonei economice exclusive a statelor membre și asupra resurselor lor halieutice, permițând gestionarea de proximitate; consideră că ar trebui menținută o zonă de 12 mile ca zonă de acces exclusiv pentru flota națională a fiecărui stat membru și propune luarea în considerare a posibilității de extindere a acesteia către zone limitrofe, în funcție de platourile continentale;
Dezvoltarea
63. reamintește că este necesară coerență în ceea ce privește dezvoltarea (o cerință ca toate politicile UE care afectează țările în curs de dezvoltare să țină seama de obiectivele de dezvoltare) în cadrul politicii agricole, al comerțului internațional și al politicii energetice ale Uniunii Europene;
64. regretă faptul că în programul său pentru anul 2012, Comisia nu a inclus o inițiativă privind finanțarea inovatoare a asistenței pentru dezvoltare, pentru a respecta angajamentele asumate prin obiectivele de dezvoltare ale mileniului; regretă lipsa unor propuneri legislative privind paradisurile fiscale, combaterea fluxurilor ilegale de capital și utilizarea abuzivă a prețurilor de transfer;
65. salută faptul că UE afirmă că va contribui la promovarea securității în Africa; amintește că, în acest scop, UE ar trebui să dezvolte o politică bazată pe o dezvoltare socială și economică autonomă în Africa, pe eradicarea foametei, pe combaterea sărăciei și pe protejarea resurselor naturale prin intermediul unor măsuri obligatorii din punct de vedere juridic care să vizeze transparentizarea activităților miniere; reamintește dreptul legitim al guvernelor și parlamentelor din țările în curs de dezvoltare de a decide cu privire la restricțiile la export în propriul interes și în special cu privire la combaterea sărăciei, care ar trebui să reprezinte prioritatea absolută;
66. reamintește faptul că „dreptul la hrană” ca principiu fundamental trebuie pus în aplicare într-un mod coerent și coordonat pentru a aborda mai eficient cauzele de bază ale foametei și ale insecurității alimentare; reamintește, în același timp, faptul că ideea de suveranitate alimentară, definită ca posibilitatea unei țări sau regiuni de a pune în aplicare în mod democratic politici, priorități și strategii privind agricultura și alimentele, trebuie recunoscută în cadrul Uniunii Europene; de asemenea, dreptul la energie și dreptul la apă potabilă sigură ar trebui recunoscute de către Organizația Națiunilor Unite ca drepturi fundamentale;
Comer ț ul interna ț ional
67. respinge actuala politică comercială a UE, bazată în principal pe o abordare agresivă privind accesul pe piață și pe înmulțirea acordurilor bilaterale de liber schimb, fără a ține seama în mod serios de efectele negative ale acestora; insistă asupra faptului că principalul obiectiv al politicii UE de comerț internațional ar trebui să fie contribuția la dezvoltarea socială, ecologică și economică sustenabilă, în interesul tuturor cetățenilor; invită Comisia să elimine toate prevederile care vizează liberalizarea comerțului cu servicii financiare și produse financiare derivate din acordurile comerciale ale UE; solicită punerea în aplicare a unui impozit european pe tranzacțiile financiare în anul 2012;
68. subliniază importanța capitolelor obligatorii privind sustenabilitatea în vederea eliminării practicilor de dumping social și ecologic și salută eforturile Comisiei Europene de a include astfel de capitole în toate acordurile comerciale în curs de negociere; încurajează Comisia să nu se limiteze la cerința minimă de respectare doar a standardelor fundamentale ale OIM; solicită suspendarea acordurilor comerciale și a negocierilor cu țările care încalcă drepturile democratice, drepturile de mediu, drepturile omului și drepturile lucrătorilor; insistă ferm asupra faptului că Parlamentul și societatea civilă ar trebui implicate mai mult în negocierile în curs și în definirea mandatelor de negociere a acordurilor privind investițiile cu China, Mercosur, Rusia; invită Comisia să elaboreze o propunere legislativă privind obligațiile și responsabilitatea investitorilor europeni care își desfășoară activitatea în străinătate;
69. subliniază faptul că obiectivul UE privind biocombustibilii are un impact semnificativ asupra prețurilor alimentelor la nivel mondial și solicită instituirea imediată a unui moratoriu privind această strategie; invită Comisia să elaboreze o propunere pentru a preveni speculațiile cu produse alimentare și acapararea terenurilor de către societățile europene în țările în curs de dezvoltare;
70. invită Comisia să elaboreze o strategie revizuită privind materiile prime în 2012, ținând seama de propunerile Parlamentului, în special în ceea ce privește reciclarea, instituirea de industrii de procesare a resurselor care respectă cele mai înalte standarde de mediu și garantarea dreptului la securitate și suveranitate alimentară; recunoaște, în acest context, dreptul țărilor de a restricționa accesul la propriile materii prime în scopul dezvoltării proprii și al asigurării securității alimentare; invită Comisia să se abțină de la includerea oricăror dispoziții de retragere temporară pentru țările beneficiare în cadrul mecanismului SGP al UE și în cadrul acordurilor comerciale;
71. observă faptul că solicitarea Parlamentului de a elabora acte legislative privind modalitățile de prevenire a exportului de substanțe și materiale folosite pentru executarea pedepsei capitale, pentru tortură sau aplicarea de tratamente inumane a fost luată în considerare de către Comisie și solicită prezentarea rapidă a propunerii Comisiei; invită Comisia să elaboreze o propunere legislativă privind obligațiile și responsabilitatea investitorilor europeni care își desfășoară activitatea în străinătate, în special în ceea ce privește mita și respectarea drepturilor omului și a drepturilor sociale și culturale, precum și a standardelor de protecție a mediului;
72. invită Comisia să-și retragă propunerea de modificare a Regulamentului 1528/2007 privind accesul pe piață, care vizează obligarea țărilor ACP să încheie un acord de parteneriat economic (APE) cu UE; solicită, în schimb, reevaluarea procesului APE;
Libertă ț ile civile
73. salută noile propuneri legislative care vizează o mai mare mobilitate și liberă circulație în zona mediteraneeană; cu toate acestea, regretă faptul că astfel de inițiative au un domeniu de aplicare limitat și încurajează luarea de măsuri noi și mai îndrăznețe în favoarea liberei circulații, măsuri care ar consolida zona mediteraneeană ca zonă a păcii, a dialogului intercultural și a democrației;
74. își reiterează opoziția fermă față de colectarea în masă a datelor cu caracter personal de către guverne și agenții în scopul „aplicării legii” și subliniază convingerea sa fermă că orice echivalent european al TFTP (Programul de urmărire a finanțărilor în scopuri teroriste) poate exista și funcționa doar în cadrul principiilor clar definite ale necesității, proporționalității, limitării scopului, transparenței, minimizării datelor și păstrării datelor;
75. își reiterează preocupările în legătură cu așa-numita necesitate de păstrare a datelor la o scară atât de mare având în vedere dreptul la viață privată și la protecția datelor; atrage atenția asupra hotărârii Curții germane de justiție din 2 martie 2010, prin care anulează legislația germană de punere în aplicare a Directivei privind păstrarea datelor, care solicită păstrarea datelor referitoare la telecomunicații de la 6 luni la 2 ani;
Educa ț ie ș i cultură
76. consideră că dezvoltarea de programe precum programul Erasmus reprezintă o necesitate; prin urmare, solicită majorarea finanțării pentru acest program, pentru a le permite mai multor studenți să participe; de asemenea, solicită granturi mai mari pentru ca studenții să poată participa din plin la aceste programe;
77. consideră că a acorda atenție în mod exclusiv promovării mobilității tinerilor reprezintă o abordare prea limitată pentru a combate eficient șomajul în rândul acestora; sugerează, prin urmare, prezentarea unei propuneri de către Comisie privind o Garanție europeană pentru tineret, care să asigure dreptul fiecărei persoane tinere din UE la un loc de muncă adecvat și bine plătit în acord cu calificările și competențele sale, la o ucenicie, la o formare profesională suplimentară sau la o combinație între muncă și formare profesională, imediat după intrarea în șomaj;
78. observă și condamnă faptul că politicile Uniunii Europene amenință realizările diversității culturale prin intermediul unor politici care nu servesc decât intereselor comerciale ale unui număr restrâns de mari societăți;
79. subliniază faptul că dialogul intercultural nu poate avea loc până nu sunt respectate în totalitate drepturile sociale, economice și culturale și libertatea popoarelor de autodeterminare, în loc să fie încurajată concurența dintre lucrători și popoare, așa cum face UE;
80. regretă faptul că în programul Comisiei nu au fost abordate chestiunile referitoare la promovarea și conservarea culturilor în cadrul UE și consideră că acestea reprezintă o temă centrală a politicii de coeziune a Uniunii și că trebuie oferit accesul la artă și cultură unui număr mai mare de persoane, menținând în același timp drepturile artiștilor, inclusiv dreptul de proprietate intelectuală;
81. subliniază, de asemenea, importanța asigurării și promovării mobilității și a statutului artiștilor europeni, pentru a le permite acestora să-și desfășoare activitatea în condiții bune și a le garanta respectarea drepturilor și accesul la asigurare socială;
Bugetul
82. regretă faptul că propunerea Comisiei nu acordă prioritate coeziunii sociale și teritoriale, pentru a răspunde în mod adecvat necesităților apărute ca urmare a actualei crize economice și financiare, și nici nu abordează în mod eficient problema situației dificile în care se află unele state membre; în acest context, insistă asupra necesității de a consolida sinergia diferitelor programe și acțiuni ale UE care urmăresc contracararea efectelor crizei și promovarea ocupării forței de muncă și a creșterii economice, odată cu dezvoltarea unor tehnologii care economisesc resursele;
83. deplânge lipsa de ambiție în legătură cu finanțarea unor lucrări majore privind rețelele de transport și interconexiunile, necesare pentru o mai mare mobilitate în UE;
84. își reiterează poziția conform căreia scăderea investițiilor publice și dezintegrarea unor servicii publice esențiale sunt consecința politicilor de austeritate ale UE și ale statelor membre; insistă asupra faptului că această tendință trebuie inversată și este ferm convins că trebuie garantată la nivel național și european o creștere a investițiilor;
85. regretă profund mesajul de respingere transmis de Comisiei refugiaților, prin faptul că a crescut substanțial finanțările pentru Fondul pentru frontierele externe și pentru Fondul european de returnare; reiterează faptul că UE trebuie să-și consolideze sprijinul și să adopte o atitudine binevoitoare față de mobilitatea persoanelor din sudul Mediteranei, în special având în vedere mișcările populare și speranța pusă în revoluții și modernizare în lumea arabă, atitudine ce ar trebui concretizată printr-o creștere substanțială a sprijinului pentru Fondul pentru integrarea refugiaților și pentru Fondul de cooperare și dezvoltare;
86. reamintește că UE are nevoie de o dimensiune parlamentară puternică, care poate îmbunătăți caracterul democratic și transparența procedurii sale bugetare și subliniază importanța implicării Parlamentului European în negocierile privind cadrul financiar multianual, atât în cele privind cheltuielile, cât și în dezbaterea mai generală asupra revizuirii sistemului de resurse;
87. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, precum și parlamentelor și guvernelor statelor membre.
