Răspuns dat de dna Reding în numele Comisiei
(11 iunie 2010)
Instituirea unui departament independent anticorupție a fost o condiție prevăzută în Decizia Consiliului din 6 decembrie 1999 privind principiile, prioritățile, obiectivele intermediare și condițiile cuprinse în Parteneriatul pentru aderare cu România.
Convenția penală privind corupția, adoptată de Consiliul Europei la 27 ianuarie 1999 la Strasbourg și ratificată de România în 2002, include, de asemenea, o prevedere privind autoritățile specializate și stipulează obligația statelor semnatare de a adopta măsurile necesare, în conformitate cu principiile fundamentale ale sistemelor juridice proprii, pentru a abilita persoane sau entități să se specializeze în lupta împotriva corupției.
Primul parchet specializat în materie de combaterea corupției, funcționând sub denumirea de Parchetul Național Anticorupție (PNA), a fost instituit de către România în 2002.
Urmare a modificărilor legislative succesive, PNA a devenit Direcția Națională Anticorupție (DNA), în forma în care există astăzi.
În special, începând din 2005, competența DNA a fost limitată la cazuri de corupție la nivel înalt.
Pe scurt, legea prevede faptul că DNA este competentă să urmărească infracțiunile de corupție (și infracțiunile asimilate sau în legătură directă cu corupția) în cazul în care prejudiciul depășește 200000 EUR, obiectul infracțiunii (de exemplu mita) este mai mare de 10000 EUR sau făptuitorul deține o anumită funcție.
În plus, legea prevede faptul că DNA este competentă în cazul infracțiunilor de abuz în serviciu, evaziune fiscală și a celor care aduc atingere regimului vamal, dacă prejudiciul depășește 1000000 EUR, precum și în cazul infracțiunilor împotriva intereselor financiare ale Uniunii Europene, indiferent de valoarea prejudiciului.
Prin urmare, legea creează premisele ca DNA să își concentreze eforturile în mod eficient asupra cazurilor semnificative.
Structura instituțională asigură specializarea.
DNA deține agenți de poliție judiciară și specialiști proprii, ceea ce facilitează în mod eficient anchetele.
Cu ocazia rapoartelor din cadrul Mecanismului de cooperare și verificare, Comisia remarcă importanța strategiilor locale pentru combaterea corupției, elaborate de parchetele județene, care „se pare că produc rezultate, înregistrând o creștere a numărului de trimiteri în judecată și a anchetelor inițiate ex-officio”.
Aceste rezultate bune nu compromit și nici nu vin în contradicție cu bilanțul în mod constant pozitiv înregistrat de DNA în activitatea de anchetare și urmărire a corupției la nivel înalt. „Direcția Națională Anticorupție (DNA) și-a menținut bilanțul pozitiv de anchete imparțiale privind cazurile de corupție la nivel înalt.
Aceste rezultate încep să se regăsească și la nivelul instanțelor, numărul total al condamnărilor definitive crescând cu o treime în 2009 comparativ cu 2008.” - Raport intermediar al Comisiei Europene către Parlamentul European și Consiliu privind progresele realizate de România în cadrul Mecanismului de cooperare și verificare [COM(2010)113 final]. „Existența în continuare a unui cadru anticorupție specializat și eficient este vitală pentru România.
DNA și-a menținut bilanțul pozitiv de anchete imparțiale privind cazurile de corupție la nivel înalt.” - Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind progresele realizate de România în cadrul Mecanismului de cooperare și verificare [COM(2009) 401].
Comisia consideră că cele două mecanisme sunt complementare și reprezintă elemente importante în îmbunătățirea luptei împotriva corupției în Romania.
Mai mult, Comisia insistă asupra importanței stabilității cadrului legislativ și instituțional pentru combaterea corupției la nivel înalt, ca parte a celui de-al treilea obiectiv de referință al Mecanismului de cooperare și verificare A se vedea Decizia 2006/928/CE a Comisiei din 13 decembrie 2006 de stabilire a unui mecanism de cooperare și de verificare a progresului realizat de România în vederea atingerii anumitor obiective de referință specifice în domeniul reformei sistemului judiciar și al luptei împotriva corupției ( JO L 354, 14.12.2006, p.
56 ). .
