P6_TA(2008)0257
Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana
B6-0281 , 0285 , 0288 , 0291 şi 0295/2008
Rezoluţia Parlamentului European din 5 iunie 2008 privind Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana
Parlamentul European
, –
având în vedere Declarația de la Barcelona adoptată cu ocazia Conferinței euro-mediteraneene a miniştrilor afacerilor externe care a avut loc la Barcelona la 27-28 noiembrie 1995, instituind un Parteneriat euro-mediteraneean,
–
având în vedere Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind intitulată "Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana" ( COM(2008)0319 ),
–
având în vedere recunoașterea principiului privind instituirea Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana de către Consiliul European de la Bruxelles din 13-14 martie 2008,
–
având în vedere Declarația finală a președinției Adunării Parlamentare Euro-Mediteraneene (APEM), precum și recomandările adoptate de APEM cu ocazia celei de a patra sesiuni plenare de la Atena, la 27-28 martie 2008,
–
având în vedere concluziile conferinţei miniștrilor de afaceri externe euro-mediteraneeni care a avut loc la Napoli, în 2-3 decembrie 2003 și la Lisabona, în 5-6 noiembrie 2007,
–
având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliul și Parlamentul European privind consolidarea Politicii europene de vecinătate (PEV) ( COM(2006)0726 ),
–
având în vedere concluziile reuniunii la vârf euro-mediteraneene de comemorare a zece ani de la lansarea Parteneriatului euro-mediteraneean, organizată la Barcelona la 27-28 noiembrie 2005,
–
având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European intitulată "Revigorarea acțiunilor UE în domeniul drepturilor omului şi al democratizării, în cooperare cu partenerii mediteraneeni - orientări strategice" ( COM(2003)0294 ),
–
având în vedere rezoluțiile sale anterioare privind politica mediteraneeană a Uniunii Europene și în special rezoluția sa din 15 martie 2007 JO C 301 E, 13.12.2007, p.
206.
,
–
având în vedere articolul 103 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A.
întrucât regiunea mediteraneeană și Orientul Mijlociu prezintă o importanță strategică pentru UE și întrucât este necesară o politică mediteraneeană bazată pe solidaritate, dialog, cooperare și schimburi reciproce, în vederea surmontării unor provocări comune și atingerii obiectivului de creare a unei zone de pace, stabilitate și prosperitate comune;
B.
întrucât cu ocazia reuniunii constitutive la nivel înalt a Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana care va avea loc la 13 iulie 2008, la Paris, ar trebui stabilite orientări clare pentru îmbunătățirea relațiilor multilaterale ale UE cu partenerii săi mediteraneeni, inclusiv consolidarea metodelor de conlucrare și diversificarea responsabilităților partajate;
C.
întrucât ar trebui avută în vedere o analiză a succeselor și nerealizărilor Procesului de la Barcelona, pentru a putea revizui relațiile euro-mediteraneene de o manieră eficientă și pentru a putea da un nou impuls Procesului de la Barcelona; subliniind, în acest context, importanța abordării dificultăților resimțite în dezvoltarea cooperării și în aprofundarea Parteneriatului euro-mediteraneean, cum ar fi continuarea conflictului din Orientul Mijlociu, tensiunile politice grave din regiune, cum ar fi Sahara Occidentală, lipsa unui progres substanțial în domeniul democrației și al drepturilor omului, precum și lipsa de informare a opiniei publice privind procesul;
D.
întrucât bilanțul global al Procesului de la Barcelona demonstrează că, în ciuda realizărilor sale insuficiente comparativ cu obiectivele inițiale, acesta deține un potențial ce ar trebui optimizat,
1.
salută Comunicarea Comisiei menţionată anterior intitulată "Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana" și împărtășește obiectivul acestei noi inițiative de a aduce un nou impuls politic și practic relațiilor multilaterale ale UE cu partenerii săi mediteraneeni, prin îmbunătățirea nivelului politic al acestor relații, printr-o co-responsabilizare mai accentuată și o mai eficientă partajare a responsabilităților, precum și prin dezvoltarea de proiecte regionale care să răspundă nevoilor cetățenilor din regiune;
2.
consideră că Procesul de la Barcelona ar trebui să beneficieze de un nou impuls, care să-i îmbunătățească vizibilitatea și să pună în lumină beneficiile concrete pentru cetățeni și în special pentru cetățenii de pe malul sudic al Mediteranei;
3.
împărtășește opinia privind necesitatea unei revigorări a Procesului de la Barcelona, care ar trebui să rămână în continuare elementul central al cooperării UE cu regiunea mediteraneeană, ca for unic de dialog constructiv și schimburi de vederi între partenerii mediteraneeni ; consideră că Declarația de la Barcelona, obiectivele sale și domeniile de cooperare reprezintă un punct de referință pentru aceste relații; își exprimă speranța ca noua inițiativă să se bazeze pe rezultatele Parteneriatului euro-mediteraneean, adăugând valoare procesului;
4.
invită, prin urmare, țările ce nu sunt membre ale Procesului de la Barcelona să adopte acquis-ul acestuia, pentru ca astfel să se poată îndrepta către realizarea acelorași obiective;
5.
susține cu fermitate dezvoltarea propusă a Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana, ca o consolidare a zonei euro-mediteraneene bazată pe principii democratice și pe respectarea statului de drept și a drepturilor omului, care ar trebui să conducă la un parteneriat strâns în politica externă și de securitate;
6.
invită Consiliul și Comisia să facă o evaluare a noii instituții și a implicațiilor legale ale acestei noi și importante inițiative, în special cu privire la prevederile Tratatului de la Lisabona;
7.
își declară disponibilitatea de a coopera la elaborarea unui cadru instituțional pentru Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana; subliniază faptul că, în calitatea sa de componentă a autorității bugetarea UE, se va implica pentru asigurarea succesului noului cadru și al proiectelor acestuia;
8.
salută propunerea Comisiei de instituire a unei copreședinții pentru Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana la nivel de șefi de stat și de guverne şi la nivel de miniştri ai afacerilor externe, considerând că aceasta va îmbunătăți implicarea comună în cooperarea euro-mediteraneeană; salută propunerea Comisiei ca instituţiile UE competente să deţină copreşedinţia UE , subliniază că componenta mediteraneeană a președinției ar trebui numită prin consensul partenerilor mediteraneeni și că țara deținând președinția ar trebui să invite toate statele ce participă la Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana la reuniuni la vârf și la nivel ministerial;
9.
susține propunerea Comisiei de instituire a unui comitet permanent comun, cu sediul la Bruxelles, care să reunească reprezentanți numiți ai tuturor participanților la Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana, și care ar putea avea un rol important în îmbunătățirea guvernării instituționale;
10.
consideră că noul secretariat propus ar trebui să fie integrat în serviciile Comisiei, ar putea să cuprindă funcționari detașați ai tuturor participanților la proces și ar trebui să adauge valoare structurilor existente, în vederea întăririi capacității administrative în beneficiul procesului în ansamblu;
11.
consideră că noul secretariat propus ar trebui să contribuie la o mai bună prezență în teritoriu a Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana și că ar trebui să se concentreze mai ales asupra proiectelor regionale și să fie capabil să-și asume responsabilitatea pentru diverse competențe, în vederea asigurării bunei gestionări a proiectelor;
12.
invită, cu toate acestea, Consiliul și Comisia să impună țării ce găzduiește secretariatul să respecte valorile democratice și drepturile omului, aflate în centrul Procesului de la Barcelona;
13.
salută propunerea Comisiei de consolidare a relațiilor cu partenerii mediteraneeni ai UE la nivel politic, prin organizarea de reuniuni la vârf la fiecare doi ani, în cadrul Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana, cu ocazia cărora să se adopte declarații și decizii politice în privința programelor și proiectelor principale dezvoltate la nivel regional;
14.
consideră că APEM ar trebui implicată pe deplin în organizarea și desfășurarea acestor reuniuni;
15.
salută propunerea Comisiei privind rolul APEM, care ar trebui să devină parte integrantă a cadrului instituțional al Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana, ca dimensiune parlamentară a acestuia; subliniază necesitatea îmbunătățirii legitimității democratice, precum și a rolului APEM, ca unică adunare parlamentară ce reunește cele 27 state membre UE și toate părțile implicate în procesul de pace din Orientul Mijlociu; consideră că APEM, ca organism consultativ, ar trebui să aibă dreptul de a face propuneri și evaluări; susține participarea în cadrul APEM a reprezentanților parlamentelor țărilor ce nu fac parte din Procesul de la Barcelona;
16.
reamintește că dezvoltarea democrației trebuie realizată prin susținerea reformelor politice și subliniază că credibilitatea politicii europene de democratizare și promovare a drepturilor omului depinde de sprijinul ferm și concret acordat societății civile și organizațiilor politice democratice de pe malul sudic al Mediteranei; solicită implicarea fermă a societății civile și a reprezentanților partenerilor sociali în cadrul instituțional al Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana;
17.
subliniază că unul dintre obiectivele principale ale Politicii euro-mediteraneene este promovarea statului de drept, democrația, respectarea drepturilor omului și a pluralismului politic și consideră, în acest sens, că parteneriatul euro-mediteraneean nu a adus încă rezultatele scontate în domeniul drepturilor omului; invită, prin urmare, Consiliul și Comisia să includă în mod clar promovarea drepturilor omului și a democrației printre obiectivele acestei noi inițiative și să consolideze în continuare punerea în aplicare a mecanismelor existente, cum ar fi clauza drepturilor omului, inclusă în acordurile de asociere, și crearea unui mecanism de implementare a acestei clauze în noua generație de acorduri, în planurile de acțiune bilaterale din cadrul PEV și instituirea de subcomisii pentru drepturile omului;
18.
subliniază că domeniul cooperării euro-mediteraneene trebuie să includă și celelalte state riverane și subliniază că identitatea mediteraneeană a acestora trebuie recunoscută în întregime;
19.
reamintește exemplele de inițiative propuse de către Comisie, cum ar fi autostrăzile maritime, interconectarea autostrăzii din Magrebul arab, depoluarea Mediteranei, protecția civilă și planul solar mediteraneean; își exprimă interesul pentru producerea de electricitate termo-solară de înaltă tensiune în deșertul nord-african și recomandă dezbaterea cu prioritate a acestui aspect cu ocazia primei reuniuni a Uniunii pentru Mediterana; susține, de asemenea, alte proiecte, cum ar fi desalinizarea apei pentru asigurarea accesului la apă potabilă, un aspect de maxim interes pentru țările mediteraneene;
20.
subliniază necesitatea ca proiectele din cadrul Procesului de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana să fie accesibile tuturor statelor membre UE și partenerilor mediteraneeni interesați, cu deosebire celor implicați în diverse proiecte sau domenii;
21.
invită Comisia să informeze Parlamentul și APEM în mod regulat despre evoluțiile acestor proiecte regionale și să ia în considerare propunerile și evaluările prezentate la nivel parlamentar, în vederea sporirii vizibilității procesului și a capacității de asimilare a acestuia, precum și a valorii adăugate în favoarea cetățenilor din regiune;
22.
subliniază faptul că Parteneriatul euro-mediteraneean nu se poate concentra exclusiv pe aspecte economice și comerciale; subliniază că cei trei piloni ai Procesului de la Barcelona sunt strâns interconectați; subliniază că primul pilon, menit să contribuie la "pace, stabilitate și prosperitate", precum și propusa Cartă pentru pace și stabilitate nu au înregistrat un progres semnificativ; subliniază că obiectivul creării unei zone de liber-schimb și liberalizarea comerțului nu reprezintă scopuri în sine, ci trebuie însoțite de o consolidare a cooperării regionale, precum și de o integrare la nivel social și de mediu;
23.
subliniază că politicile economice trebuie examinate atât din punct de vedere al contribuției lor la creștere, cât și din cel al creării de locuri de muncă și al contribuției lor la reducerea sărăciei; în acest context, subliniază necesitatea unei asistențe mai consistente a UE în favoarea programelor statelor partenere mediteraneene, cu scopul facilitării instituirii unui climat favorabil creșterii investițiilor și încurajării tinerilor să înfiinţeze mici întreprinderi, inclusiv prin facilitarea accesului la microcredite; consideră, în acest sens, că asistența acordată prin intermediul Facilității pentru investiții și parteneriate euro-mediteraneene (FEMIP) ar trebui îmbunătățită, inclusiv prin campanii de informare;
24.
reamintește propunerea sa de creare a unei Bănci euro-mediteraneene pentru investiții și dezvoltare, capabilă să atragă investiții străine directe, necesare în regiunea euro-mediteraneeană, și subliniază că participarea statelor din Golf, ca principali investitorii în această regiune, ar putea contribui la realizarea acestui obiectiv;
25.
reiterează necesitatea afirmării statutului femeilor în regiunea mediteraneeană prin intermediul unor politici care să le confere un rol principal în societate, precum și prin promovarea egalității de gen; subliniază că respectarea tradițiilor și a obiceiurilor nu poate avea loc în detrimentul drepturilor lor fundamentale;
26.
subliniază necesitatea conceperii unei game interesante de programe de cooperare culturală în favoarea partenerilor mediteraneeni ai UE, printr-o utilizare crescută a programelor ERASMUS MUNDUS și Euromed Audiovisual II (2006-2008), care ar trebui accelerate și extinse, precum și prin utilizarea, în general, a instrumentului politicii europene de vecinătate Regulamentul (CE) nr.
1638/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a dispozițiilor generale privind instituirea unui instrument european de vecinătate și de parteneriat (JO L 310, 9.11.2006, p.
1).
;
27.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Înaltului Reprezentant pentru politica externă şi de securitate comună, guvernelor și parlamentelor statelor membre UE și guvernelor și parlamentelor statelor din Procesul de la Barcelona.
