A6-0136/2008
8.4.2008
RAPORT INTERIMAR
privind datele ştiinţifice referitoare la schimbările climatice: constatări şi recomandări în vederea luării de decizii
(2008/2001(INI))
Comisia temporară privind schimbările climatice
Raportor:
Karl-Heinz Florenz
PE 400.387v03-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................11
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................21
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
privind datele ştiinţifice referitoare la schimbările climatice: constatări şi recomandări în vederea luării de decizii
( 2008/2001(INI) )
Parlamentul European,
– având în vedere decizia sa din 25 aprilie 2007 privind instituirea unei comisii temporare privind schimbările climatice
JO C 74 E, 20.3.2008, p.
652. , adoptată în temeiul articolului 175 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere concluziile Preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles din 8-9 martie 2007,
– având în vedere Declaraţia de la Reuniunea la nivel înalt G8 din 7 iunie 2007 de la Heiligendamm, intitulată „Schimbările climatice, eficienţa energetică şi securitatea energetică - provocări şi oportunităţi pentru o creştere economică globală”,
– având în vedere concluziile celui de-al patrulea Raport de evaluare (RE4) al Comisiei interguvernamentale pentru schimbările climatice (IPCC), publicat la Valencia, Spania, la 17 noiembrie 2007, şi studiile aprofundate comandate de guverne naţionale sau realizate de alte organe ale ONU,
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Progrese înregistrate în vederea îndeplinirii obiectivelor Protocolului de la Kyoto” ( COM(2007)0757 ),
– având în vedere Reuniunea parlamentară comună privind schimbările climatice dintre Parlamentul European şi parlamentele naţionale, care a avut loc între 1-2 octombrie 2007,
– având în vedere cea de-a treisprezecea Conferinţă a părţilor (COP 13) participante la Convenţia-cadru a Organizaţiei Naţiunilor Unite privind Schimbările Climatice (UNFCCC) şi cea de-a treia Conferinţă a părţilor ce serveşte drept Reuniune a părţilor participante la Protocolul de la Kyoto (COP/MOP 3), ce a avut loc în Bali, Indonezia, între 3 şi 15 decembrie 2007,
– având în vedere audierile publice şi schimburile de opinii cu personalităţi de înalt nivel şi rezultatul vizitelor efectuate de delegaţiile Comisiei temporare privind schimbările climatice şi, în special, informaţiile acumulate prin intermediul prezentărilor experţilor şi dezbaterea ulterioară de la sesiunea tematică din 10 septembrie 2007 intitulată „Impactul diferitelor niveluri de încălzire asupra mediului”,
– având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul interimar al Comisiei temporare privind schimbările climatice ( A6-0136/2008 ),
A. întrucât, în conformitate cu mandatul Comisiei temporare privind schimbările climatice, aceasta trebuie să formuleze recomandări privind viitoarea politică integrată a UE în domeniul schimbărilor climatice; întrucât astfel de recomandări ar trebui să se bazeze pe cercetarea de ultimă oră şi nu ar trebui să excludă cele mai recente dovezi ştiinţifice;
B. întrucât raportul interimar al Comisiei temporare se referă în mod exclusiv la impactul şi efectele schimbărilor climatice pe baza unor dovezi ştiinţifice; întrucât raportul final va formula propuneri privind viitorul politicii integrate a UE în domeniul schimbărilor climatice în conformitate cu mandatul conferit comisiei şi pe baza tuturor informaţiilor colectate de către aceasta pe parcursul activităţii sale; întrucât acest raport final va include, de asemenea, poziţia Parlamentului la negocierile privind cadrul internaţional pentru politica referitoare la climă după 2012, având în vedere COP 14, ce urmează să aibă loc la Poznan, Polonia, în decembrie 2008;
C. întrucât consensul ştiinţific privind originile şi cauzele schimbărilor climatice este bine stabilit şi recunoscut la nivel mondial în interiorul şi în afara IPCC; întrucât cunoştinţele ştiinţifice şi înţelegerea originilor umane ce stau la baza actualei tendinţe de încălzire globală au crescut enorm de la primul raport de evaluare IPCC din 1990 şi sunt acum privite drept date ştiinţifice; întrucât există un consens ştiinţific adânc înrădăcinat privind rolul jucat de emisiile antropogene de gaze cu efect de seră (GES) în clima globală; întrucât, în lumina realizării unei evaluări a riscurilor, incertitudinea solicită acţiune mai degrabă decât amânarea acţiunii;
D. întrucât cunoştinţele privind schimbările climatice şi cauzele încălzirii globale acumulate până la această dată prin intermediul cercetării şi al culegerii de date sunt suficiente pentru a declanşa acţiunea şi luarea de decizii politice necesare de urgenţă în vederea reducerii în mod substanţial a emisiilor şi a pregătirilor pentru adaptarea la schimbările climatice inevitabile;
E. întrucât, în conformitate cu RE4 al IPCC, emisiile globale de dioxid de carbon au crescut cu 80% între 1970 şi 2004 şi această creştere se datorează în principal utilizării carburanţilor fosili;
F. întrucât cercetări bazate pe observaţii şi modelizări arată riscul unui impact serios asupra planetei, în cazul în care nu sunt luate măsuri rapide de încetinire sau chiar stopare a creşterilor de emisii de CO 2 şi de alte GES, enumerate în lista IPCC a gazelor cu efect de seră;
G. întrucât, de la perioada de revizuire şi publicarea ulterioară a RE4 al IPCC, numeroase noi studii ştiinţifice au măsurat şi au pus în lumină date ce confirmă tendinţa de încălzire globală şi au continuat evaluarea implicaţiilor schimbărilor climatice asupra omenirii în termeni sociali, economici şi ecologici, precum şi nevoia de a ne adapta la acestea şi de a le diminua;
H. întrucât raportul Stern conchide că, în condiţiile în care nu se ia nicio măsură, costul anual al schimbărilor climatice preconizate va reprezenta între 5% şi 20% din PIB în 2050; întrucât acelaşi raport conchide că obiectivele privind clima pot fi atinse în condiţiile în care, începând de acum, se cheltuieşte anual 1% din PIB pentru măsuri în acest domeniu;
I. întrucât dezbaterea ştiinţifică continuă nu mai pune sub semnul întrebării cauzele ce stau la baza încălzirii globale şi a schimbărilor climatice; întrucât toate dezbaterile ştiinţifice sunt pur şi simplu expresia progresului ştiinţific ce vizează clarificarea incertitudinilor sau dubiilor rămase şi sunt din punct de vedere istoric marcate de căutarea unei înţelegeri mai profunde a impactului uman asupra proceselor naturii;
J. întrucât studii ştiinţifice recente au furnizat dovezi şi mai detaliate privind perturbarea antropogenă a atmosferei terestre; întrucât fizica schimbărilor climatice evaluează implicaţiile concrete ale nivelurilor de încălzire globală, cauzate de emisiile istorice, deja existente; întrucât informaţiile culese din astfel de studii subliniază nevoia urgentă de măsuri de adaptare şi de diminuare ce trebuie puse în aplicare pentru a limita riscurile alarmante pentru oameni, pentru biodiversitatea florei şi faunei, pentru habitate şi infrastructură, în primul rând în ţările în curs de dezvoltare, dar şi în Europa şi alte părţi mai bogate ale lumii;
K. întrucât cercetările ştiinţifice au identificat aşa-numite „puncte de basculare” în sistemul climatic terestru; întrucât astfel de „puncte de basculare” reprezintă „puncte fără întoarcere” pentru schimbări climatice ireversibile ce nu pot fi controlate într-un mod rezonabil de om; întrucât aceste „puncte de basculare” şi procesele bio-geofizice imposibil de oprit declanşate de acestea nu pot fi incluse pe deplin în actualele scenarii climatice pentru viitor; întrucât astfel de „puncte de basculare” includ: topirea permafrostului ce are ca rezultat degajarea unor mari cantităţi de metan în atmosferă; topirea gheţarilor ce are ca rezultat creşterea ratei de absorbţie a luminii solare şi o solubilitate mai scăzută a CO 2 în apa mării, atrăgând după sine creşterea temperaturilor; întrucât, pe măsură ce temperaturile cresc, aceşti factori tind treptat să agraveze încălzirea globală, datorită unei reacţii pozitive;
L. întrucât se preconizează că 20%-30% din toate speciile sunt supuse unui risc mărit de dispariţie în condiţiile unei creşteri a temperaturilor cu 1,5°C-2,5°C; întrucât, în condiţiile unei creşteri de 3,5°C, acest procent va ajunge la 40%-70%, făcând astfel diminuarea schimbărilor climatice crucială pentru păstrarea biodiversităţii globale şi menţinerea serviciilor ecosistemice;
M. întrucât consensul ştiinţific exprimat în RE4 al IPCC duce la concluzia că nivelul emisiilor globale de GES trebuie să fie redus cu 50% până la 85% în comparaţie cu anul 2000 pentru a evita riscuri serioase; întrucât atingerea acestui obiectiv va fi din ce în ce mai dificilă în condiţiile în care emisiile de GES continuă să crească până în 2020 şi după această dată; întrucât aproape toate statele membre realizează progrese semnificative în eforturile de a respecta obiectivele individuale de partajare a răspunderii UE, sporind astfel probabilitatea ca UE să atingă obiectivele de la Kyoto până în 2012; întrucât, totuşi, după 2012 statele membre vor trebui să reducă emisiile de GES într-un ritm mai ambiţios pentru a atinge obiectivele adoptate la Consiliul European din 8-9 martie 2007 ce trebuie obţinute în mod colectiv de ţările dezvoltate, de a reduce emisiile de GES cu 60% până la 80% până în 2050 în comparaţie cu 1990;
N. întrucât RE4 al IPCC arată că legătura pozitivă dintre încălzire şi reducerea rezervoarelor de carbon pe uscat şi în oceane ar putea necesita o reducere suplimentară semnificativă a emisiilor pentru a stabiliza concentraţiile de GES;
O. întrucât există un consens politic la nivelul UE privind importanţa vitală a realizării obiectivului strategic de limitare a creşterii globale medii a temperaturii la maximum 2°C peste nivelurile preindustriale; întrucât temperatura globală a crescut deja cu 0,74°C în secolul trecut şi va continua în mod inevitabil să crească cu încă 0,5°C-0,7°C din cauza emisiilor istorice;
P. întrucât, în conformitate cu RE4 al IPCC, emisiile de GES au crescut faţă de perioada preindustrială, cu 70% între 1970 şi 2004, datorită activităţilor antropice, şi cu un procent semnificativ de 24% din 1990 şi în momentul de faţă cresc mai repede decât oricând; întrucât multe sisteme naturale de pe toate continentele şi din majoritatea oceanelor sunt deja afectate de schimbările climatice regionale, ce se manifestă prin creşterea temperaturilor, schimbarea caracterului ploilor şi vânturilor şi accentuarea deficitului de apă ;
Q. întrucât, ceea ce este important pentru sistemul climatic este volumul total de gaze cu efect de seră cumulate emise în atmosferă, nu emisiile relative sau reducerile relative şi, prin urmare, în scopul de a evita schimbări climatice periculoase, cel mai semnificativ factor determinant este volumul total al emisiilor de GES în anii şi deceniile ce vor urma;
R. întrucât RE4 al IPCC a colaţionat pentru prima dată efectele cuprinzătoare şi documentate deja existente ale schimbărilor actuale ale climei pentru Europa, precum topirea gheţarilor, anotimpuri din ce în ce mai lungi, schimbări ale răspândirii unor specii şi efecte asupra sănătăţii ce se datorează unui val de căldură de o magnitudine fără precedent; întrucât schimbările observate corespund celor prognozate pentru schimbările climatice viitoare; întrucât, realizând un bilanţ general pentru Europa, aproape toate regiunile vor fi afectate în mod negativ de unele schimbări climatice viitoare şi acestea vor pune probleme multor sectoare socio-economice; întrucât se presupune că schimbările climatice vor mări diferenţele regionale în ceea ce priveşte resursele naturale ale Europei, ca de exemplu disponibilitatea apei;
S. întrucât se preconizează că schimbările climatice, împreună cu urbanizarea masivă datorată creşterii populaţiei, vor intensifica căldura degajată de oraşe, având efecte negative directe asupra sănătăţii şi bunăstării cetăţenilor din mediul urban;
T. întrucât politicile de diminuare a schimbărilor climatice existente şi practicile privind dezvoltarea durabilă asociate acestora, care oricum trebuie intensificate, vor fi totuşi insuficiente pentru a reduce emisiile globale de GES în următoarele decenii; întrucât, în conformitate cu recomandările ştiinţifice, posibilitatea de stabilizare cu succes a concentraţiei globale de GES la un nivel care să corespundă unei probabilităţi de 50% de menţinere a schimbărilor climatice la 2°C va rămâne deschisă până în 2015, dată la care emisiile globale ar trebui să atingă punctul maxim;
U. întrucât contribuţia Grupului de lucru III la RE4 al IPCC indică că, pentru a atinge nivelurile cele mai scăzute, evaluate la momentul de faţă de IPCC, şi pentru a realiza limitarea potenţială corespunzătoare a pagubelor, până în 2020, părţile la UNFCCC din anexa I ar trebui să-şi reducă emisiile în mod colectiv cu 25%-40% sub nivelul din 1990;
V. întrucât următorul raport de evaluare al IPCC probabil nu va fi publicat înainte de 2012 sau 2013; întrucât informaţiile adiţionale ce reies din literatura de specialitate evaluată de experţi şi din rapoarte ştiinţifice comandate de guverne sau realizate de alte organisme internaţionale sau instituţii ale ONU, cum ar fi Organizaţia pentru Alimentaţie şi Agricultură (FAO), Programul ONU pentru mediu (UNEP), Programul ONU pentru dezvoltare (UNDP), Organizaţia meteorologică mondială (OMM) sau Organizaţia Mondială a Sănătăţii (OMS), aduc o contribuţie semnificativă la înţelegerea mai aprofundată a impactului actual şi viitor al schimbărilor climatice asupra omului şi mediului, precum şi la adaptarea la schimbările climatice şi la diminuarea acestora;
W. întrucât majoritatea rezultatelor acestor studii adiţionale subliniază nevoia urgentă de a reacţiona fără întârziere în ceea ce priveşte încălzirea globală; întrucât, în special, cele mai recente date ale OMM, publicate în decembrie 2007, specifică faptul că deceniul 1998-2007 este cel mai cald înregistrat şi că anul 2007 în sine va fi unul dintre cei mai calzi 10 ani, cu o anomalie prognozată a temperaturii de 0,41°C peste media pe termen lung şi întrucât 2007 a fost marcat de anomalii ale temperaturilor de peste 4°C faţă de mediile lunare pe termen lung pentru ianuarie şi aprilie 2007 în unele părţi ale Europei;
X. întrucât încălzirea globală şi diferitele dimensiuni ale schimbărilor climatice trebuie privite din perspectiva altor probleme globale, cum ar fi sărăcia sau chestiunile privind sănătatea globală, deoarece aceste probleme vor fi exacerbate de efectele creşterilor de temperatură, de secete, de inundaţii şi de fenomene climatice extreme din ce în ce mai frecvente; întrucât schimbările climatice ar putea împiedica capacitatea ţărilor de a urma căile dezvoltării durabile şi de a atinge Obiectivele de dezvoltare ale mileniului; întrucât schimbările climatice ar putea ameninţa în mod serios exemplele de dezvoltare reuşită şi ar trebui, prin urmare, să reprezinte o chestiune majoră în cooperarea internaţională,
1. salută recunoaşterea de către Părţile la UNFCCC, la reuniunea acestora de la Bali, a faptului că RE4 al IPCC reprezintă evaluarea cea mai cuprinzătoare şi mai competentă de până acum a schimbărilor climatice, oferind o perspectivă ştiinţifică, tehnică şi socio-economică integrată asupra chestiunilor pertinente, precum şi încurajarea de a folosi informaţiile pe care le pun la dispoziţie în întocmirea şi punerea în aplicare a politicilor naţionale privind schimbările climatice;
2. îşi exprimă convingerea că progresul ştiinţei se realizează prin confruntarea cunoştinţelor şi ipotezelor acceptate cu idei concurente şi prin aplicarea unor proceduri de evaluare colegială; elogiază IPCC pentru munca depusă şi capacitatea de a implica munca a mii de oameni de ştiinţă; consideră că IPCC ar trebui să ia în serios noile argumente, pentru a garanta în continuare credibilitatea şi calitatea cercetărilor sale;
3. consideră ştiinţa care studiază schimbările climatice ca fiind consacrată şi îşi reiterează angajamentul faţă de obiectivul strategic al UE de limitare a creşterii temperaturilor medii globale la maximum 2°C peste nivelurile preindustriale, ceea ce, în conformitate cu mai multe rapoarte ştiinţifice, prezintă o probabilitate de realizare de aproximativ 50% în condiţiile unei concentraţii de GES în atmosferă de 400-450 ppm CO 2 echivalent, şi ceea ce, în conformitate cu RE4 al IPCC, va necesita o reducere a emisiilor de GES ale ţărilor industrializate cu 25%-40% sub nivelul din 1990 până în 2020; consideră, în pofida celor de mai sus, că toate eforturile de a diminua emisiile ar trebui de fapt să ţintească cu mult sub obiectivul de 2°C, deoarece un astfel de nivel de încălzire ar afecta deja în mod semnificativ societatea şi stilurile noastre individuale de viaţă şi ar genera, de asemenea, schimbări importante ale ecosistemelor şi resurselor de apă;
4. confirmă că estimările pentru 2050 arată clar că trebuie să acţionăm acum; subliniază că şansele de demarare a eforturilor de diminuare necesare pentru a atinge obiectivul de 2°C vor dispărea până la jumătatea deceniului viitor;
5. subliniază faptul că dovezile ştiinţifice de pe toate continentele şi din majoritatea oceanelor arată că multe sisteme naturale sunt deja afectate de schimbări climatice regionale datorate emisiilor istorice de carbon din ţările industrializate; evidenţiază faptul că există dovezi ştiinţifice conform cărora cauzele ce stau la baza încălzirii globale sunt în majoritatea lor produse de om şi că nivelul cunoştinţelor acumulate dovedeşte clar perturbarea antropogenă a atmosferei terestre;
6. subliniază faptul că preconizata acidificare a oceanelor datorită nivelurilor crescânde de CO 2 ar putea să aibă efecte foarte grave asupra ecosistemelor marine şi solicită cercetări detaliate în acest domeniu pentru a spori înţelegerea acestei probleme şi pentru a identifica implicaţiile asupra politicilor adoptate;
7. subliniază faptul că rezultatele ştiinţifice arată clar modul în care vor avea loc schimbările climatice în viitorul apropiat, urmând diferite şabloane regionale şi demonstrând că încălzirea globală este atât o chestiune de dezvoltare, cât şi o chestiune globală de mediu, persoanele sărace şi ţările în curs de dezvoltare fiind cele mai vulnerabile; consideră că adaptarea ce vizează controlarea consecinţelor inevitabile ale încălzirii globale, cauzate de emisiile istorice ale ţărilor industrializate, este la fel de importantă ca şi măsurile intensive de diminuare menite să evite continuarea într-un mod greu de stăpânit a încălzirii globale;
8. subliniază faptul că punctele de basculare, printre care se numără micşorarea pădurii tropicale amazoniene, topirea gheţarilor din Groenlanda şi a păturii de gheaţă din vestul Antarcticii, colapsul musonului indian şi o degajare masivă de metan din tundra siberiană, sunt dificile de prezis, dar pot toate atinge punctul critic în cursul acestui secol în condiţiile actuale ale schimbărilor climatice; subliniază faptul că evitarea acestor puncte de basculare va necesita măsuri de diminuare mai puternice decât cele indicate de RE4 al IPCC;
9. salută în acest sens rezultatul, ce urmează sfaturi ştiinţifice recunoscute, al COP 13 şi COP/MOP 3 şi, în special, al foii de parcurs de la Bali, care ar trebui evaluat cu ocazia COP 14 din 2008 şi care ar trebui să ducă la un acord privind un sistem cuprinzător până în 2009; salută, de asemenea sarcina alocată Grupului de experţi privind transferul de tehnologii de a evalua carenţele şi barierele în calea utilizării şi accesului la resursele financiare oferite ţărilor în curs de dezvoltare în schimbul angajamentului acestora de a se implica în acţiuni de diminuare adecvate la nivel naţional într-un mod măsurabil, raportabil şi verificabil; salută, de asemenea, crearea Fondului pentru adaptare şi includerea pădurilor într-un nou acord de protejare a climei ce vizează evitarea continuării despăduririlor şi a emisiilor de carbon cauzate de incendiile forestiere sau ale turbăriilor, care cauzează la rândul lor pagube enorme pentru comunităţile locale, inclusiv chiar exproprierea propriilor terenuri prin proceduri ilegale sau semilegale;
10. condamnă eforturile nesprijinite de argumente ştiinţifice de prezentare a rezultatelor studiilor privind cauzele şi efectele schimbărilor climatice ca fiind îndoielnice, nesigure sau contestabile; înţelege totuşi că progresul ştiinţific a fost întotdeauna marcat de incertitudine, de eliminarea progresivă a acesteia şi de căutarea unor explicaţii sau modele dincolo de poziţiile ştiinţifice oficiale actuale;
11. consideră, prin urmare, că pentru a putea lua decizii responsabile, este esenţială continuarea cercetărilor ce vizează o mai bună înţelegere a cauzelor şi consecinţelor încălzirii globale; consideră, cu toate acestea, că nivelul cunoştinţelor obţinute până în prezent este suficient pentru formularea urgentă de politici care să realizeze reduceri ale emisiilor de GES care să limiteze schimbările climatice la +2°C şi de măsuri de adaptare la schimbările climatice actuale;
12. subliniază necesitatea de a continua analizarea şi cercetarea consecinţelor schimbărilor climatice şi anume, a efectelor asupra competitivităţii economice, costurilor energetice şi dezvoltării sociale în Europa, a rolului utilizării terenurilor, pădurilor şi despăduririi, a rolului mediului marin şi a calculării costurilor climatice externe ale sectorului industrial, nu în ultimul rând al sectorului transporturilor, inclusiv a cuantificării efectelor poluării generate de aeronave; consideră că este necesară continuarea studiilor pentru a integra adaptarea şi reducerea riscurilor în măsurile politicilor de dezvoltare şi de reducere a sărăciei;
13. pledează pentru cercetări suplimentare ale impactului politicii de promovare a biocarburanţilor şi ale efectelor acestora asupra intensificării despăduririlor, extinderii terenurilor cultivate şi aprovizionării cu alimente la nivel mondial:
14. consideră comunicarea de dovezi ştiinţifice ale impactului uman asupra climei globale ca fiind elementul principal al unui efort mai larg de sensibilizare a opiniei publice şi de obţinere şi menţinere ulterioară a sprijinului acesteia pentru măsurile politice de reducere a emisiilor de carbon, cum ar fi interacţiunea cu diferiţi actori sociali, nu numai în ţările industrializate, ci şi în economiile emergente; solicită IPCC să publice un rezumat al rapoartelor sale de evaluare destinat publicului larg; consideră, în plus, că sunt necesare schimbări ale stilului individual de viaţă şi că acestea ar trebui să facă parte din programe educaţionale de comunicare a cauzelor şi efectelor încălzirii globale;
15. invită, prin urmare, comunitatea ştiinţifică şi reprezentanţii politici să-şi unească forţele în activităţile de sensibilizare şi de lobby pentru „lucrurile mărunte care pot face diferenţa”, ţinând seama de faptul că, chiar şi comunităţile cu o capacitate bine dezvoltată de adaptare la efectele schimbărilor climatice rămân vulnerabile la fenomene extreme şi imprevizibile;
16. subliniază faptul că informaţiile detaliate necesare pentru educarea în vederea unui stil de viaţă cu emisii reduse de carbon, inclusiv declaraţii privind amprenta GES pe bunuri de consum şi etichetarea GES, de exemplu, sunt slab dezvoltate astăzi şi trebuie îmbunătăţite rapid; subliniază faptul că astfel de iniţiative ar trebui în mod ideal să fie bazate pe standarde comune şi ar trebui, de asemenea, să ia în considerare emisiile de GES încorporate provenite din importuri;
17. solicită Comisiei temporare privind schimbările climatice să-şi continue activitatea şi, la încheierea mandatului său, să prezinte Parlamentului un raport conţinând – dacă este cazul – recomandări privind acţiunile sau iniţiativele, precum şi măsurile de adaptare şi diminuare, care trebuie adoptate privind viitoarea politică integrată a UE referitoare la schimbările climatice, în conformitate cu obiectivul UE de limitare a creşterilor globale ale temperaturilor la sub 2°C şi cu constatările şi recomandările RE4 al IPCC;
18. invită Comisia, Consiliul şi Parlamentul să pledeze la cel mai înalt nivel de negociere şi dialog pentru extinderea strategică către toate ţările partenere din lume a strategiilor, principiilor şi standardelor extrem de avansate ale ţărilor UE sau care nu sunt membre ale UE în domeniul cercetării ştiinţifice şi acţiunii pentru soluţionarea schimbărilor climatice, în conformitate cu recomandările comunităţii ştiinţifice;
19. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, precum şi guvernelor şi parlamentelor statelor membre.
EXPUNERE DE MOTIVE
Mandate and objectives of the Temporary Committee on Climate Change
The momentum of the fight against climate change has dramatically accelerated in the last twelve months, starting with the 2007 Spring Summit decision to fix 20% targets to be achieved by 2020 for emission reductions, use of renewables and energy efficiency.
This decision was then followed by other very significant events at international level, such as the Heiligendamm G8 Summit, the UN Security Council's debate on the impact of climate change on peace and security, the meeting of the world's major emitters convened by the US, the Nobel Peace Prize Award to Al Gore and the IPCC scientists, Australia’s ratification of the Kyoto Protocol and, finally, the adoption of the “Bali action plan” which will, hopefully, lead to the conclusion in Copenhagen, in December 2009, of a new international climate change agreement.
The establishment of a temporary committee to put together different view-points from the many different policy areas related to climate change is the European Parliament's response and contribution in raising awareness on this issue and in placing the challenge of climate change very high on the international agenda.
With its horizontal approach and its cross-party membership of 60 MEPs, the Temporary Committee on Climate Change (CLIM) will make proposals on the EU's policy on climate change and coordinate the EP position in the negotiations for a future international climate agreement.
Following the Conference of Presidents’ decision of 19 April 2007 to propose to Parliament to set up a Temporary Committee on Climate Change and the plenary decision of 25 April 2007 to set up such a temporary committee, the newly established Temporary Committee on Climate Change held its constituent meeting on 22 May 2007.
The following powers and responsibilities were allocated to the CLIM Committee:
(a) to formulate proposals on the EU’s future integrated policy on climate change and to coordinate the Parliament’s position in the negotiations regarding the international framework for climate policy after 2012;
(b) to analyse and evaluate the state of climate change and propose appropriate measures, at all levels, accompanied by an assessment of both their financial impact and the cost of inaction;
(c) to draw up as comprehensive an inventory as possible of recent progress made and future prospects in combating climate change, in order to provide Parliament with the detailed analysis of those developments, which it needs in order to assume its political responsibilities;
(d) to study the environmental, legal, economic, social, geopolitical, regional and public-health impact of recent progress made and of future prospects;
(e) to analyse and evaluate the application, to date, of relevant Community legislation;
(f) to that end, to make the necessary contacts and hold hearings with the parliaments and governments of the Member States and third countries, the European Institutions and international organisations, as well as representatives of the scientific community, business and civil society, including the networks of local and regional authorities;
The temporary committee will, at the end of its mandate, make recommendations to plenary as to measures or initiatives to be taken.
The powers and responsibilities of Parliament’s standing committees responsible for the adoption, follow-up and implementation of Community legislation on climate change related issues will, however, remain unchanged.
This clear division of tasks, as well as the need for also dealing with the issue of climate change in the context of the relations with parliamentary assemblies from third countries, pushed towards the development of a constructive and cooperative working relationship between the temporary committee, the standing committees and the interparliamentary delegations in order to ensure a concerted, coherent and effective contribution from the European Parliament.
Working methods and work programme
Climate change has serious implications, not only for ecosystems, but for the economy as a whole, for public health, water and food security, as well as migrations.
Therefore, industry and energy, transport, research and development, agriculture and environment policies have to be connected and have to be better coordinated to achieve mitigation targets to combat climate change.
Because of the relevance of climate change policies for different committees, a horizontal approach seemed to be the most appropriate.
This was reflected in the choice of the working methods and of the CLIM work programme.
The work of the CLIM Committee is structured around specific and significant key themes, which concern both the EU and our international partners and which, starting from the assessment of the status of the scientific debate on climate change and the challenge of agreeing a new international framework, would then examine and look at possible solutions in different areas, such as the primary sources of global emissions, new technologies, sources of emission from the energy sector, the impact of climate change on international security, the exploitation of land and forests, or the sensitivity of society to these issues.
Thematic sessions
For each key theme, the committee decided to organise a public hearing (“thematic session”), with the participation of a prestigious high-profile key-note speaker and of a panel of experts in order to best examine the subject.
In order to ensure the active contribution to the committee work of as many Members as possible, for each key theme the rapporteur was seconded by a “theme leader” from amongst the Members, in charge of leading the discussion at the thematic session and of drafting a working document with a summary and conclusions to pave the way for the final report.
The working documents drafted by the theme leaders, as well as the experts’ presentations and the background files for the thematic sessions, are available on the Committee's website:
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/hearingsCom.do?language=EN&body=CLIM
The first thematic session took place on 10 September 2007 on the topic "Climate impact of different levels of warming", with the CLIM-Vice-Chair, Vittorio Prodi, as “theme leader”.
The main objective of the thematic session was to gather information on the current status of the scientific debate on climate change and in particular on the questions what is dangerous climate change, what level of impact can be expected for different levels of global warming based on the latest IPCC report, what are the atmospheric concentration levels and the emission levels that are consistent with the EU 2°C target, and on the global climate change impact on our cultural heritage.
Prof.
Hans Joachim Schellnhuber, Director of the Potsdam Institute for Climate Impact Research, gave the key-note speech.
During the debate, several important conclusions emerged: Experts stressed, that scientific evidence from all continents and oceans shows that many natural systems are being affected by climate change, and that there are enough recent scientific studies proving the anthropogenic disturbance of the Earth's atmosphere beyond doubt.
Because of the serious and imminent problems caused by climate change, a clear need for decisive and immediate action is necessary, in order to achieve the strategic objective of limiting the global average temperature increase to not more than 2°C above pre-industrial levels.
The second thematic session took place on 4 October 2007 and was devoted to "The Climate Protection Challenge Post-2012".
Satu Hassi had the role of the "theme leader".
The objective of the thematic session was to gather information on the current status of the international debate on a possible post-2012 global framework and on the views of the scientific community, the business world and the NGOs on the design of such a framework.
John Ashton, Special Representative on Climate Change of the UK Foreign Office, as well as Yvo de Boer, Executive Secretary of the United Nations Framework Convention on Climate Change, gave key-note speeches.
A clear message was sent that since the Kyoto protocol was adopted, the scientific and general knowledge about global warming has been significantly deepened and was substantially intensified and outlined through the work and the scientific activities of the IPCC panel.
Their work in collecting and peer-reviewing numerous scientific studies and findings has lead to the conviction that, beyond any serious scientific doubt, human activity has caused the global climate to change and will further negatively influence the climate if not altered substantially in the near future.
Speakers agreed on the fact that deadlines and framework conditions for climate policy are set by nature.
For the climatic system, only the total amount of cumulated greenhouse gases emitted to the atmosphere is relevant, not relative emissions or relative reductions.
To avoid dangerous climate change, the total amount of emissions in the next few years and decades is most determining.
Regulation has a crucial importance in achieving climate objectives and must ensure most urgently that long term investment is climate compatible.
The third thematic session was held on 19 November 2007 on "The social and economic dimension, R&D, new technologies, transfer of technologies, innovation and incentives".
On this occasion, Philippe Busquin seconded the CLIM-Rapporteur as “theme leader”.
Prof.
Carlo Rubbia, Nobel Prize laureate for physics was the key-note speaker.
The Vice-President of the European Commission, Günter Verheugen also made a large contribution.
The key-note speaker, the Vice-President and the experts spoke, amongst other subjects, on the research in scientific areas and in industry.
Their views converged in the assessment that although the solutions to combat GHG are not yet widely in place and available at this moment, intensifying technological research and development could well bring those solutions a lot closer.
Bringing science and industry together for development and application of the newest technology and future technology could be of significant importance for the leadership of Europe in combating climate change through clean technologies.
Our fourth thematic session was held on 29 January 2008 on "Climate change and the world's water, with a specific focus on sustainable development, land use change and forests".
Cristina Gutiérrez-Cortines will be the “theme leader” for this session and Achim Steiner, Executive Director of the UN Environment Programme, will give the key-note speech.
Two more thematic sessions took place until end of March 2008: on 3 March 2008 on "Sources of emission from the industry and energy sector and transport emissions at global level" and on 26 March 2008 on "How to engage other main actors - climate change, adaptation in third countries and global security" respectively.
Delegation visits and cooperation with interparliamentary delegations
The committee mandate also includes the task of establishing the necessary contacts with parliaments and governments from third countries.
This is what we call “climate change diplomacy” which is especially important at this point, since a global international agreement is needed after 2012, bringing together as many countries as possible, first of all from the industrialised world, and also from the developing world and the emerging economies.
To fulfil this task, the committee decided to concentrate its delegation visits on two of the most crucial countries in the context of the international negotiations on a future agreement: China - where a visit took place on 5-7 November 2007 -, and India and Bangladesh - where a visit took place on 4-7 February 2008.
The summary reports of the delegation visits, as well as all other relevant documentation, are available on the Committee website:
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/publicationsCom.do?language=EN&body=CLIM
The main objectives of these delegation visits are (i) to learn about the actions and initiatives taken or planned by the authorities of these countries to tackle the issue of climate change, (ii) to better understand their position in the context of the international debate for a post-2012 climate change framework and (iii), to support the Presidency and the Commission in their negotiations with the governments through contacts with the parliamentary counterparts.
In addition to these visits, the CLIM Committee has also established very fruitful working relations, including exchange of information, preparatory briefings and feedback reports, with the delegations in charge of the relations with countries and/or regions particularly relevant for the issue of climate change.
Participation to the Thirteenth Conference of the Parties to the UN Framework Convention on Climate Change (Bali, Indonesia, 3-15 December 2007)
An extremely important event in the work of the CLIM Committee has been the participation of its Members in the EP delegation to COP 13, which main objective was to agree on a negotiation mandate in view of an international agreement for the period after the expiry of the first commitment period of the Kyoto Protocol in 2012.
In accordance with the Conference of Presidents’ decision, the CLIM Committee was formally represented in the 15-Member EP delegation by its bureau and rapporteur.
However, given the cross-sector composition of the committee, all Members of the EP delegation, including those representing the Environment and the Industry Committees, were also Members of the CLIM Committee.
The participation to the Conference was prepared by a thematic session (see above) dedicated to the issue of the post-2012 framework.
The committee also charged Satu Hassi, who was the theme leader for this thematic session (see above), to draft a resolution, adopted by Parliament on 15 November 2007, which constituted the EP position at the Conference
P6_TA(2007)0537 .
Finally, before the beginning of the conference, an informal briefing was organised with Commissioner Dimas to learn about the main issues at stake in the negotiations as well as the EU strategy.
At the Conference the EP delegation organised a Round-Table of parliamentarians, participated in numerous high-level meetings with other delegations and organisations of civil society and liaised daily with the European Commission and the Council.
Amongst others, the EP delegation met with US Senator John Kerry, with the UN Special Envoy on climate change, Ricardo Lagos, with the UK climate change advisor Sir Nicholas Stern and with parliamentarians from all five continents.
A summary report of the EP delegation work in COP 13, including the main decisions adopted at the Conference and all other relevant information is available on the Committee website:
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/publicationsCom.do?language=EN&body=CLIM
A resolution on the outcome of the Conference will now be prepared for adoption at the January II part-session.
Exchange of views with high-level personalities
In addition to the meetings and exchange of views with high-level personalities held in the context of the thematic sessions and of the delegation visits, the CLIM Committee also had very useful and interesting exchange of views with:
· Minister Sigmar Gabriel, Environment Minister of Germany, on the outcome of the Heiligendamm G8 Summit, on 27 June 2007
· President Hans-Gert Pöttering on the EP role in tackling the issue of climate change, on 4 October 2007
· Minister Janez Podobnik, Minister of the Environment and Spatial Planning of the Republic of Slovenia, on the Slovenian Presidency planned actions and initiatives in the field of climate change on 23 January 2008.
Relations with national parliaments
The CLIM Committee was also active in establishing and developing relations with national parliaments on climate change related issues.
In this context, it contributed – by suggesting topics to be examined in the working groups and through the active participation of its Members - in the Joint Parliamentary Meeting organised by the President of the EP and the President of the Portuguese Parliament on 1-2 October 2007
A summary of the discussions at the JPM meeting can be found through the following link:
http://www.europarl.europa.eu/webnp/cms/lang/en/pid/564 .
On 20 and 21 January 2008 the Chairman of the CLIM Committee will participate, and deliver a key-note speech, at the meeting of the Chairpersons of the committees responsible for energy and the environment from the national parliaments and the European Parliament organised by the Slovenian National Assembly.
Concerning bilateral relations with national parliaments, the CLIM Committee Chairman and the rapporteur took part in a hearing and exchange of views with the European Delegation of the French National Assembly on 17 October 2007.
Gathering of information on climate change related issues
In accordance with its mandate, among the tasks of the CLIM Committee is the gathering of information on climate change related issues, with a view to providing Parliament with the detailed analysis which it needs in order to assume its political responsibilities.
To this end, the committee made extensive use of the expertise budget allocated to it and, through the Policy Departments of the European Parliament, commissioned several external studies and briefing notes which provided an important input for the thematic sessions and the delegation visits, as well as for the other committee activities.
The topics on which studies have been delivered up to now are : "National Legislation and national initiatives and programmes (since 2005) on topics related to climate change" (regularly updated), "Climate change legislation and initiatives at EU level", "Climate change legislation/initiatives at the international level and post-2012 design options", "China's energy policy in the light of climate change and options for co-operation with the EU", "China and climate change: Impacts and policy responses" and "China and climate change: recent articles and publications."
These studies are available through the following link on the Committee website:
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/studies.do?language=EN
The already available external material relating to climate change has been organised by the Library of the European Parliament in key-issues mainly following the CLIM Committee thematic sessions.
This material is available on the EP Library website:
http://www.library.ep.ec/library-app/viewthemepage.action?id=66&pid=03-02-31 .
Other work done by the CLIM Committee
With a view to react promptly to the specific issue of adaptation to unavoidable climate change - an issue of cross-sectorial importance covering inter alia agriculture, regional policy, fisheries, development cooperation, transport, on which the Commission plans to put forward legislation towards the end of 2008 - the committee decided to draw up a resolution on adaptation and charged its Chairman to draft it in cooperation with the committees mainly concerned by this issue.
The resolution is intended to wind-up the debate on an Oral Question to the Commission during the April part-session.
Future work
An integrated policy on climate change can not be limited to the environmental impacts of global warming and the consequent implications in the energy, industry or transport policies.
A number of other policy areas, such as agriculture, fisheries, development cooperation, regional and cohesion policy, international trade or international security are already or will be affected by global warming.
In order to fulfil its mandate and to formulate recommendations on initiatives and actions to take, the CLIM Committee has decided to address the complex issue of climate change in a cross-sectorial way.
In the first six months of activity of the committee, it was not possible to examine in depth all these aspects.
As mentioned already, three of the six planned thematic sessions will only take place between January and March 2008, as will the planned delegation visit to India and Bangladesh, while some additional topics might also need in-depth examination.
This would be the case for instance with regard to thematic sessions regarding climate change and the world's water with a special focus on sustainable development, land use, land use change and forests; sources of emission from the energy sector and transport emissions at global level; or how to engage other main actors.
From an external relations point of view, the fast changes in US public opinion and the business world, already partly mirrored in the new position taken by the Congress on energy and climate issues, would suggest the need for closer contacts with American counterparts, in particular with the recently established United States House Select Committee on Energy Independence and Global Warming.
Given the interlinks between the different aspects of the topic and the clear request made by plenary when adopting the committee mandate to put forward recommendations for the future EU’s integrated policy on climate change , it would be premature and inappropriate to draw preliminary conclusions and submit them to plenary before the work of the committee is concluded.
According to plenary decision of 25 April 2007, the committee mandate will expire on 9 May 2008.
In order to draft, amend and adopt the report within this timeframe, the information gathering and sharing of several thematic sessions as well as the outcome of delegation visits and the findings of some already commissioned external studies would have to be ignored.
Furthermore, it should also be noted that the negotiation mandate adopted at the Bali Conference in December is only the beginning of a negotiation process which will need to be closely followed by Parliament, and which will see an important moment in the Fourteenth Conference of the Parties (COP 14) in Poznan, Poland, in December 2008.
In this light, the rapporteur proposed, and the committee coordinators and shadow rapporteurs agreed, to draft an interim report addressing exclusively the impacts and effects of climate change.
This report should be adopted by the committee in view of the May 2008 part-session, i.e. before the expiration of the current 12 months mandate.
Rule 151 of the Rules of Procedure will be strictly applied for this interim report.
Furthermore, the Coordinators agreed to ask for an extension of the mandate of the committee of 9 months, i.e. until 9 February 2009, and mandated the Chairman to take the necessary steps with the Conference of Presidents.
Such an extension would - first of all - allow the inclusion in the committee report of all the information gathered during the present mandate, and - in addition – to examine some further topics as mentioned above.
Finally, an extension of the mandate of 9 months would allow to adopt the report in the CLIM Committee before COP 14 in Poznan and to take into account the results of the Poznan Conference for the vote in plenary, thus making it possible for the European Parliament to give a useful input to and a substantial evaluation of the negotiations for a post-2012 agreement.
On 18 February 2008 Parliament decided to extend the mandate of the CLIM Committee until 9 February 2009.
The timetable for the final report of the CLIM Committee will be as follows:
- Draft report to translation: 31 July 2008
- Consideration of draft report: 18 September 2008
- Deadline for amendments: 7 October 2008
- Consideration of amendments: 4 November 2008
- Vote CLIM: 2 December 2008
- Plenary: January or February 2009
Main findings of the CLIM Committee in the period May-December 2007 and rapporteur’s conclusions and recommendations
The scientific basis of climate change
In view of the above, this report exclusively focuses on the scientific facts of climate change that have been discussed in depth with worldwide renown experts at the committee’s first thematic session in September 2007 as well as in the context of the Joint Parliamentary Meeting of 1-2 October 2007.
In the light of the information gathered through these discussions, the rapporteur considers that:
· the science of climate change is well established and recognised worldwide, and the human origins of the current global warming trend are beyond any serious scientific doubt;
· there is political consensus in the EU on the vital importance of achieving the strategic objective of limiting the global average temperature increase to not more than 2°C above pre-industrial levels and this objective shall drive the EU integrated policy on climate change;
· all efforts to curb emissions should, however, aim at staying even well below the 2°C target, as such a level of warming would already heavily impact on our society and individual lifestyles, and also imply significant changes in ecosystems and water resources;
· IPCC AR4 represents the most comprehensive and authoritative assessment of climate change to date, providing an integrated scientific, technical and socioeconomic perspective on relevant issues; it shall, therefore, be taken as the basis for the development of national and international policies on climate change;
· the scientific consensus as expressed in IPCC AR4 recommends halving the level of global emissions by 2050, which will be increasingly difficult to achieve if global emissions continue to rise until 2020 and beyond because of the cumulative effect of historical, present and future emissions of GHG contributing to global warming;
· science has identified a number of so-called 'tipping-points' in the earth climate system which represent points of no return for deeper irreversible climate change, whose impacts cannot be influenced or altered by humans any longer; these 'tipping-points' and the triggered unstoppable physical processes cannot be fully included into the existing future climate scenarios,
· existing climate change mitigation policies and related sustainable development practices are insufficient to reduce global GHG emissions over the next decades; according to scientific recommendations the window of opportunity to successfully stabilize global emissions in order to assure at least a probability of 50% to reach the EU 2° C target stays open until 2015 being the peak-year of global emissions;
· the collected data of scientific studies assessing concrete implications of already existing levels of global warming due to historic emissions underline the urgency of adaptation measures to be set in place to avoid serious damage to humans and the infrastructure first and foremost in the developing world, but also in Europe and other wealthier parts of the world;
· the communication of scientific evidence of human impact on the global climate has to be the major part of a broader attempt to gain public support for political measures to curb carbon emissions; individual changes in lifestyle-patterns are necessary and should be a part of educational attempts of communicating causes and effects of global warming;
· although scientific consensus stresses that technological and science-based solutions to combat GHG and to develop a low-CO2 industry and community are not yet fully available at acceptable cost, there are hopeful indications that with scientific and technological research solutions can be further developed in order to (first) halt the increase of GHG and (later) reduce the impacts of climate change.
In conclusion, the rapporteur considers the scientific basis of climate change as settled, and recommends that the temporary committee continues its work and presents, at the end of its mandate, a report to Parliament containing, as appropriate, recommendations as to actions or initiatives to be taken on the EU’s future integrated policy on climate change in line with the EU objective of limiting global temperature increase below 2°C and with the findings and recommendations of IPCC AR4.
The outcome of the Bali Conference and the negotiations for a post-2012 international climate agreement
The future international climate agreement is a crucial element in the global effort to tackle the issue of climate change.
This topic has been examined in depth at the thematic session of October 2007 and has been the main issue discussed at the Thirteenth Conference of the Parties (COP 13) to the UN Climate Change Convention.
The rapporteur welcomes the adoption of the “Bali action plan” and the launching of formal negotiations in view of an international climate agreement for the period after 2012, as well as the other important decisions agreed by COP 13, in particular concerning technology, the adaptation fund and deforestation.
The rapporteur also welcomes the recent decision taken by the new Australian government to ratify the Kyoto Protocol.
In the light of the negotiations that have taken place in Bali, the rapporteur underlines the constructive position taken by the Chinese government, as well as the commitments taken by the developing countries to engage “in nationally appropriate mitigation actions in the context of sustainable development, supported and enabled by technology, financing and capacity-building, in a measurable, reportable and verifiable manner.”
However, it should be reminded that Parliament will comment on the outcome of the Bali Conference in a specific resolution to be adopted during the January II part-session.
For this reason, no specific comment on this issue is included in the present report.
The progress of the negotiations for a post-2012 agreement will be examined and assessed in the context of the final report.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
1.4.2008
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
36
4
1
Membri titulari prezenţi la votul final
Liam Aylward, Etelka Barsi-Pataky, Johannes Blokland, John Bowis, Jerzy Buzek, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Edite Estrela, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Rebecca Harms, Satu Hassi, Roger Helmer, Jens Holm, Romana Jordan Cizelj, Dieter-Lebrecht Koch, Marian-Jean Marinescu, Linda McAvan, Riitta Myller, Markus Pieper, Vittorio Prodi, Herbert Reul, María Sornosa Martínez, Csaba Sándor Tabajdi, Andres Tarand, Silvia-Adriana Ţicău, Antonios Trakatellis, Lambert van Nistelrooij, Åsa Westlund
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Adamos Adamou, Inés Ayala Sender, Giulietto Chiesa, Elisa Ferreira, Catherine Guy-Quint, Fiona Hall, Werner Langen, Johannes Lebech, Caroline Lucas, Justas Vincas Paleckis, Paul Rübig
