P7_TA-PROV(2011)0116
Drepturile consumatorilor ***I
A7-0038/2011
Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind drepturile consumatorilor ( COM(2008)0614 – C6-0349/2008 – 2008/0196(COD) )
(Procedura legislativă ordinară: prima lectură)
Propunerea a fost modificată la 24 martie 2011 după cum urmează:
Chestiunea a fost retrimisă comisiei în conformitate cu articolul 57 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul de procedură ( A7-0038/2011 ).
Textul propus de Comisie
Amendamentul
Amendamentul
1
Propunere de directivă
Considerentul 2
(2)
Directivele respective au fost revizuite în funcție de experiența acumulată, în vederea simplificării și a actualizării normelor aplicabile, înlăturând neconcordanțele și lacunele nedorite din cadrul acestor norme.
Revizuirea a demonstrat faptul că este adecvat să se înlocuiască cele patru directive cu prezenta directivă.
Prin urmare, prezenta directivă ar trebui să prevadă norme standard privind aspectele comune
și să renunțe la abordarea armonizării minime adoptată în directivele anterioare conform cărora statele membre puteau menține
sau
adopta
norme
mai stricte
la nivel național.
(2)
Directivele respective au fost revizuite în funcție de experiența acumulată, în vederea simplificării și a actualizării normelor aplicabile, înlăturând neconcordanțele și lacunele nedorite din cadrul acestor norme.
Revizuirea a demonstrat faptul că este adecvat să se înlocuiască cele patru directive cu prezenta directivă.
Prin urmare, prezenta directivă ar trebui să prevadă norme standard privind aspectele comune
, permițând, în același timp, statelor membre să mențină
sau
să adopte
norme la nivel național
, în legătură cu anumite alte aspecte, oferind un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor
.
Amendamentul2
Propunere de directivă
Considerentul 5
(5)
Potențialul transfrontalier al vânzărilor la distanță, care ar trebui să fie unul dintre principalele rezultate concrete ale pieței interne, nu este utilizat de deplin
de către consumatori
.
În comparație cu creșterea semnificativă din ultimii ani a vânzărilor naționale la distanță, creșterea vânzărilor transfrontaliere la distanță a fost limitată.
Această discrepanță este remarcabilă în mod deosebit în cazul vânzărilor prin internet, pentru care există un potențial ridicat de creștere viitoare.
Potențialul transfrontalier al contractelor negociate în afara spațiilor comerciale (vânzările directe) este restricționat de anumiți factori printre care diferitele norme naționale de protecție a consumatorilor impuse întreprinderilor cu activitate în acest sector.
În comparație cu creșterea din ultimii ani a vânzărilor directe naționale, în mod special în sectorul serviciilor (de exemplu, al utilităților), numărul consumatorilor care utilizează acest mijloc pentru a efectua achiziții transfrontaliere a rămas scăzut.
Ca răspuns la creșterea oportunităților de afaceri în multe state membre, întreprinderile mici și mijlocii (inclusiv
întreprinzătorii
individuali) sau agenții din cadrul societăților care efectuează vânzări directe ar trebui să fie tentați să caute oportunități de afaceri în alte state membre, în special în regiunile de frontieră.
Prin urmare, armonizarea completă a informațiilor destinate consumatorilor și
a
drepturilor de retragere din contractele la distanță și cele negociate în afara spațiilor comerciale va contribui la o mai bună funcționare a pieței interne a bunurilor și serviciilor ce ajung direct de la producător la consumator.
(5)
Potențialul transfrontalier al vânzărilor la distanță, care ar trebui să fie unul dintre principalele rezultate concrete ale pieței interne, nu este utilizat de deplin.
În comparație cu creșterea semnificativă din ultimii ani a vânzărilor naționale la distanță, creșterea vânzărilor transfrontaliere la distanță a fost limitată.
Această discrepanță este remarcabilă în mod deosebit în cazul vânzărilor prin internet, pentru care există un potențial ridicat de creștere viitoare.
Potențialul transfrontalier al contractelor negociate în afara spațiilor comerciale (vânzările directe) este restricționat de anumiți factori printre care diferitele norme naționale de protecție a consumatorilor impuse întreprinderilor cu activitate în acest sector.
În comparație cu creșterea din ultimii ani a vânzărilor directe naționale, în mod special în sectorul serviciilor (de exemplu, al utilităților), numărul consumatorilor care utilizează acest mijloc pentru a efectua achiziții transfrontaliere a rămas scăzut.
Ca răspuns la creșterea oportunităților de afaceri în multe state membre, întreprinderile mici și mijlocii (inclusiv
comercianții
individuali) sau agenții din cadrul societăților care efectuează vânzări directe ar trebui să fie
mai
tentați să caute oportunități de afaceri în alte state membre, în special în regiunile de frontieră.
Prin urmare, armonizarea completă a
anumitor aspecte legate de
informațiile destinate consumatorilor și
de
drepturile de retragere din contractele la distanță și
din
cele negociate în afara spațiilor comerciale va contribui la
atingerea unui nivel ridicat de protecție a consumatorilor și la
o mai bună funcționare a pieței interne a bunurilor și serviciilor ce ajung direct de la producător la consumator.
Amendamentul3
Propunere de directivă
Considerentul 6
(6)
Legislațiile statelor membre în materie de contracte cu consumatorii prezintă diferențe semnificative care pot genera denaturări grave ale concurenței și obstacole în calea bunei funcționări a pieței interne.
Legislația comunitară actuală în materie de contracte cu consumatorii încheiate la distanță sau în afara spațiilor comerciale, precum și cea referitoare la bunurile de consum și garanții și legislația în materie de clauze contractuale abuzive stabilesc standarde minime de armonizare a legislației, permițând statelor membre să mențină sau să introducă măsuri mai stringente, care asigură un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor pe teritoriul acestora.
În plus, multe aspecte sunt reglementate în mod neconsecvent în cuprinsul directivelor sau au fost lăsate nerezolvate.
Aceste probleme au fost abordate în mod diferit de statele membre.
În consecință, dispozițiile interne de punere în aplicare a directivelor privind legislația în materie de contracte cu consumatorii prezintă divergențe considerabile.
eliminat
Amendamentul4
Propunere de directivă
Considerentul 7
(7)
Aceste
divergențe
creează bariere interne semnificative în cadrul pieței interne, care afectează întreprinderile și consumatorii.
Acestea cresc costurile de conformare suportate de întreprinderile care doresc să înceapă să efectueze vânzări transfrontaliere de bunuri sau servicii.
De asemenea, fragmentarea scade încrederea consumatorului în piața internă.
Efectul negativ asupra încrederii consumatorului este sporit de nivelul inegal de protecție a consumatorilor asigurat în întreaga Comunitate.
Această problemă este deosebit de acută având în vedere evoluția recentă a pieței.
(7)
Anumite
diferențe
în legislația statelor membre în materie de contracte încheiate cu consumatorii, în special contracte la distanță sau contracte negociate în afara spațiului comercial,
creează bariere interne semnificative în cadrul pieței interne, care afectează
comercianții
și consumatorii.
Acestea cresc costurile de conformare suportate de
comercianții
care doresc să înceapă să efectueze vânzări transfrontaliere de bunuri sau servicii.
De asemenea, fragmentarea
disproporționată
scade încrederea consumatorului în piața internă.
Amendamentul 5
Propunere de directivă
Considerentul 8
(8)
Armonizarea completă a unor
aspecte cheie
de reglementare
va
crește în mod semnificativ
siguranța
juridică, atât pentru consumatori, cât și pentru
întreprinderi
.
Atât consumatorii, cât și
întreprinderile
vor putea
, astfel,
să se sprijine
pe un cadru de reglementare unic,
bazat
pe concepte juridice clar definite, care să reglementeze anumite aspecte ale contractelor încheiate între comercianți și consumatori în
cadrul
Comunității
.
Prin urmare
,
se vor elimina barierele care își au originea în fragmentarea normelor și se va realiza piața internă în acest domeniu.
Aceste bariere pot fi eliminate numai prin stabilirea unor norme uniforme la nivel comunitar.
În plus,
consumatorii vor beneficia de un nivel comun ridicat de protecție în întreaga
Comunitate
.
(8)
Cu excepția cazului în care se prevede altfel și în conformitate cu articolul 169 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, dispozițiile din prezenta directivă nu ar trebui să împiedice statele membre să adopte sau să mențină măsuri mai stricte de drept intern care cresc nivelul de protecție a consumatorilor.
Cu toate acestea,
armonizarea completă a unor
aspecte-cheie
de reglementare
este justificată pentru a garanta un cadru unic de reglementare pentru protecția consumatorilor și pentru a
crește în mod semnificativ
certitudinea
juridică, atât pentru consumatori, cât și pentru
comercianți în cazul tranzacțiilor transfrontaliere
.
În acest caz,
atât consumatorii, cât și
comercianții
vor putea
să se bazeze
pe un cadru de reglementare unic,
întemeiat
pe concepte juridice clar definite, care să reglementeze anumite aspecte ale contractelor încheiate între comercianți și consumatori în
întreaga
Uniune
.
Astfel
, consumatorii vor beneficia de un nivel comun ridicat de protecție în întreaga
Uniune
.
În plus, prin instituirea unor norme uniforme la nivelul Uniunii, ar trebui să fie eliminate barierele care își au originea în fragmentarea disproporționată a normelor și ar trebui să se realizeze piața internă în acest domeniu.
Amendamentul 6
Propunere de directivă
Considerentul 10a (nou)
(10a)
Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice și în cazul îngrijirilor medicale, adică serviciilor medicale acordate de personalul medical pacienților pentru a evalua, a menține sau a restabili starea de sănătate a acestora.
Amendamentul 7
Propunere de directivă
Considerentul 10b (nou)
(10b)
Jocurile de noroc, inclusiv loteriile și pariurile, ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive, având în vedere caracterul foarte specific al acestor activități, motiv pentru care ar trebui ca statele membre să poată adopta alte măsuri, inclusiv mai stricte, de protecție a consumatorilor cu privire la astfel de activități.
Amendamentul 8
Propunere de directivă
Considerentul 11
(11)
Legislația
comunitară
actuală
în materie
de servicii financiare destinate consumatorilor conține numeroase norme privind protecția consumatorilor.
Din acest motiv,
dispozițiile
din prezenta directivă
reglementează contractele referitoare la
serviciile financiare
numai în măsura în care acest lucru este necesar în vederea eliminării lacunelor din cadrul reglementărilor
.
(11)
Legislația actuală
a Uniunii legată, printre altele, de serviciile
financiare
sau de pachetele de servicii de călătorie
destinate consumatorilor conține numeroase norme privind protecția consumatorilor.
Din acest motiv,
articolele 5-19 și articolul 23a
din prezenta directivă
nu ar trebui să se aplice în cazul contractelor privind servicii financiare, iar articolele 9-19 nu ar trebui să se aplice în cazul contractelor la distanță și contractelor negociate în afara spațiilor comerciale privind pachete de servicii de călătorie, fără a se aduce însă atingere altor dispoziții din legislația actuală a Uniunii.
În ceea ce privește
serviciile financiare
, statele membre ar trebui să fie încurajate să se inspire din legislația actuală a Uniunii în acest domeniu atunci când elaborează legi în domenii care nu sunt reglementate la nivelul Uniunii într-un mod prin care să se asigure condiții de concurență echitabile pentru toți consumatorii și pentru toate contractele privind servicii financiare.
Comisia ar trebui să urmărească completarea legislației Uniunii în domeniul serviciilor financiare pentru a elimina lacunele existente și pentru a proteja consumatorii în cadrul tuturor tipurilor de contract
.
Amendamentul9
Propunere de directivă
Considerentul 11a (nou)
(11a)
Articolele 9-19 din prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere aplicării dispozițiilor din legislația statelor membre referitoare la achiziționarea de bunuri imobile și la garanțiile asupra unor bunuri imobile sau la crearea sau transferul de drepturi in rem asupra unor bunuri imobile.
Acest fapt include acordurile legate de astfel de acte juridice, precum vânzarea unor bunuri imobile care urmează să fie construite sau contractele de cumpărare în rate.
Amendamentul 10
Propunere de directivă
Considerentul 11b (nou)
(11b)
Deoarece nu este vorba de nicio situație dificilă din punct psihologic atunci când contractele, în conformitate cu dispozițiile statelor membre, sunt inițiate de un funcționar public, aceste contracte ar trebui excluse din domeniul de aplicare al articolelor 9-19 din prezenta directivă.
Amendamentul 11
Propunere de directivă
Considerentul 11c (nou)
(11c)
În sensul prezentei directive, contractele de leasing pentru autovehicule, în cazul cărora autovehiculele sunt returnate la sfârșitul contractului, ar trebui considerate servicii de închiriere a unor autovehicule.
Amendamentul 12
Propunere de directivă
Considerentul 11d (nou)
(11d)
Multe state membre au decis să aplice norme naționale de protecție a consumatorului în cazul altor entități, de exemplu în cazul organizațiilor neguvernamentale, al întreprinderilor nou-înființate, precum și în cazul întreprinderilor mici și mijlocii, iar alte state membre ar putea dori să facă procedeze astfel.
Ar trebui reamintit faptul că statele membre pot extinde domeniul de aplicare al normelor naționale adoptate în vederea aplicării prezentei directive la persoane fizice sau juridice care nu sunt consumatori în sensul prezentei directive.
Amendamentul 13
Propunere de directivă
Considerentul 11e (nou)
(11e)
Conținutul digital transmis către consumator într-un format digital, în cazul în care consumatorul obține posibilitatea de utilizare permanentă sau într-un mod similar cu deținerea fizică a unui bun, ar trebui să fie tratat ca bun în vederea punerii în aplicare a dispozițiilor din prezenta directivă aplicabile contractelor de vânzare.
Cu toate acestea, dreptul de retragere ar trebui să fie valabil doar până în momentul în care consumatorul decide să descarce conținutul digital respectiv.
Amendamentul 14
Propunere de directivă
Considerentul 12
(12)
Noua definiție a contractului la distanță ar trebui să se aplice în toate cazurile în care sunt încheiate contracte de
vânzare și contracte
de prestări de servicii prin utilizarea unuia sau a mai multor mijloace de comunicare la distanță (cum ar fi comanda prin e-mail,
internet
,
telefon
sau
fax
).
Astfel, se vor putea asigura condiții echitabile tuturor comercianților care efectuează vânzări la distanță.
De asemenea, în acest mod ar trebui să se îmbunătățească nivelul de siguranță juridică în comparație cu definiția actuală care solicită administrarea de către comerciant, până la încheierea contractului, a unui regim organizat de vânzare la distanță.
(12)
Noua definiție a contractului la distanță ar trebui să se aplice în toate cazurile în care sunt încheiate
, între comerciant și consumator,
contracte
privind furnizarea unui produs sau prestarea unui serviciu în cadrul unui sistem organizat
de
vânzări sau
de prestări de servicii
la distanță și fără prezența fizică simultană a părților,
prin utilizarea
exclusivă a
unuia sau a mai multor mijloace de comunicare la distanță (cum ar fi comanda prin e-mail,
internetul
,
telefonul
sau
faxul
).
Paginilor web care oferă numai informații referitoare la comerciant, la bunurile și/sau serviciile oferite de acesta nu ar trebui să li se aplice definiția unui astfel de sistem organizat de vânzări sau de prestări de servicii la distanță
,
chiar dacă astfel de pagini web menționează unul sau mai multe mijloace de comunicare la distanță.
Astfel, se vor putea asigura condiții echitabile tuturor comercianților care efectuează vânzări la distanță.
Amendamentul 15
Propunere de directivă
Considerentul 13
(13)
Condițiile specifice în care a fost făcută o comandă sau în care s-a negociat contractul nu ar trebui să fie relevante în cadrul definiției contractelor la distanță.
În cazul în care comerciantul
efectuează ocazional vânzări la distanță sau
utilizează un regim organizat de
vânzare
la distanță administrat de o parte terță - cum ar fi o platformă on-line - acest fapt nu ar trebui să constituie un motiv de a-i priva pe consumatori de protecția la care au dreptul.
În mod asemănător, o tranzacție negociată față în față de comerciant și de consumator în afara spațiului comercial ar trebui să reprezinte un contract la distanță, în cazul în care contractul a fost încheiat numai prin utilizarea unor mijloace de comunicare la distanță precum internet sau telefon.
Pentru comercianți, o definiție mai simplă a contractului la distanță ar trebui să sporească gradul de
siguranță
juridică și să îi protejeze de concurența neloială.
(13)
Condițiile specifice în care a fost făcută o comandă sau în care s-a negociat contractul nu ar trebui să fie relevante în cadrul definiției contractelor la distanță.
În cazul în care comerciantul utilizează un regim organizat de
vânzări
sau de furnizare de servicii
la distanță administrat de o parte terță - cum ar fi o platformă on-line - acest fapt nu ar trebui să constituie un motiv de a-i priva pe consumatori de protecția la care au dreptul.
În mod asemănător, o tranzacție negociată față în față de comerciant și de consumator în afara spațiului comercial ar trebui să reprezinte un contract la distanță, în cazul în care contractul a fost încheiat numai prin utilizarea unor mijloace de comunicare la distanță precum internet sau telefon.
Pentru comercianți, o definiție mai simplă a contractului la distanță ar trebui să sporească gradul de
certitudine
juridică și să îi protejeze de concurența neloială.
Amendamentul 16
Propunere de directivă
Considerentul 14
(14)
Un contract negociat în afara spațiului comercial ar trebui definit drept un contract încheiat în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului, în afara spațiului comercial, de exemplu la domiciliul sau la locul de muncă al consumatorului.
În afara spațiului comercial, consumatorii
sunt supuși unei presiuni psihologice
indiferent dacă au solicitat sau nu vizita
din partea
comerciantului.
În plus, pentru a evita eludarea normelor în cazul tranzacțiilor efectuate în afara spațiilor comerciale, un contract negociat, de exemplu, la domiciliul consumatorului dar încheiat într-un magazin ar trebui să fie considerat drept contract negociat în afara spațiului comercial.
(14)
Un contract negociat în afara spațiului comercial ar trebui definit drept un contract încheiat în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului, în afara spațiului comercial, de exemplu la domiciliul sau la locul de muncă al consumatorului.
În afara spațiului comercial, consumatorii
se află temporar într-o situație specială, care se deosebește de experiența într-un magazin, de exemplu, din punct de vedere psihologic și în ceea ce privește posibilitățile de a compara produsele și prețurile,
indiferent dacă
aceștia
au solicitat sau nu vizita comerciantului.
În plus, pentru a evita eludarea normelor în cazul tranzacțiilor efectuate în afara spațiilor comerciale, un contract negociat, de exemplu, la domiciliul consumatorului dar încheiat într-un magazin ar trebui să fie considerat drept contract negociat în afara spațiului comercial
numai în cazul în care principalele părți ale contractului au fost stabilite în timpul unei excursii, al unei activități de recreere sau al unei demonstrații de vânzări
.
Cu toate acestea, contractelor în temeiul cărora suma ce trebuie achitată de consumator nu depășește 40 EUR nu ar trebui să li se aplice cerințele referitoare la informații prevăzute în prezenta directivă, astfel încât, de exemplu, comercianții stradali, ale căror bunuri sunt furnizate imediat, să nu aibă obligații în plus referitoare la informații.
Nici dreptul de retragere nu este necesar în astfel de cazuri, având în vedere că implicațiile unor asemenea contracte pot fi imediat înțelese.
Cu toate acestea, statele membre ar trebui să aibă în continuare libertatea de a stabili o valoare mai scăzută și să fie încurajate în această direcție.
Amendamentul 17
Propunere de directivă
Considerentul 15
(15)
Spațiul comercial ar trebui să includă
localurile
, indiferent sub ce formă se prezintă acestea (de exemplu, magazine sau camioane) care sunt utilizate de comerciant drept loc permanent de desfășurare a activității
comerciale
.
Tarabele din piață
și standurile comerciale din târguri
ar trebui considerate drept spații comerciale cu toate că pot fi utilizate
numai temporar
de comerciant.
Alte
localuri
care sunt închiriate numai pentru perioade scurte de timp și în care comerciantul nu își desfășoară activitatea în mod constant (precum hotelurile, restaurantele, centrele de conferințe, sălile de cinema închiriate de comercianții care nu își desfășoară activitatea în mod constant în localurile respective) nu ar trebui să fie considerate drept spații comerciale.
În mod asemănător, toate spațiile publice – inclusiv mijloacele de transport public sau localurile publice și locuințele particulare sau locurile de muncă – nu ar trebui să fie considerate drept spații comerciale.
(15)
Spațiul comercial ar trebui să includă
spațiile
, indiferent sub ce formă se prezintă acestea (de exemplu, magazine
, taxiuri
sau camioane) care sunt utilizate de comerciant drept loc permanent de desfășurare a activității.
Tarabele din piață ar trebui considerate drept spații comerciale cu toate că pot fi utilizate de comerciant
în mod temporar sau regulat
.
Alte
spații
care sunt închiriate numai pentru perioade scurte de timp și în care comerciantul nu își desfășoară activitatea în mod constant (precum hotelurile, restaurantele, centrele de conferințe, sălile de cinema închiriate de comercianții care nu își desfășoară activitatea în mod constant în localurile respective) nu ar trebui să fie considerate drept spații comerciale.
În mod asemănător, toate spațiile publice – inclusiv mijloacele de transport public sau localurile publice și locuințele particulare sau locurile de muncă – nu ar trebui să fie considerate drept spații comerciale.
Amendamentul 18
Propunere de directivă
Considerentul 16
(16)
Definiția suportului durabil
ar trebui să includă în special documentele pe suport de hârtie, stick-urile de memorie USB, CD-ROM-urile, DVD-urile, cardurile de memorie
și discul dur al computerului pe care se stochează mail-ul
electronic sau
un fișier
în
format pdf
.
(16)
Suporturile durabile
ar trebui să includă în special documentele pe suport de hârtie, stick-urile de memorie USB, CD-ROM-urile, DVD-urile, cardurile de memorie
sau hard disk-urile computerelor.
Pentru a fi considerat un „suport durabil”, un mesaj
electronic sau
o pagină de internet ar trebui mai întâi să permită consumatorului să stocheze informații atât timp cât acesta consideră că este necesar pentru a-și proteja interesele în cadrul relației sale cu comerciantul
.
În al doilea rând, poșta electronică sau pagina web ar trebui să permită stocarea informațiilor în așa fel încât comerciantul să nu poată să le modifice în mod unilateral.
Amendamentul 19
Propunere de directivă
Considerentul 17
(17)
Consumatorii
ar trebui
să aibă dreptul de a primi informații înainte de încheierea contractului
.
Cu toate acestea,
comercianții
nu ar trebui
să fie obligați de a furniza informații în cazul în care acestea reies în mod evident din context
.
De exemplu, în cazul unei tranzacții în cadrul spațiului comercial, principalele caracteristici ale unui produs, identitatea comerciantului și condițiile de livrare pot să reiasă în mod evident din context.
În cazul tranzacțiilor la distanță sau în afara spațiului comercial, comerciantul ar trebui întotdeauna să furnizeze informațiile referitoare la condițiile de plată, livrare, executare și soluționare a reclamațiilor, în cazul în care acestea nu reies în mod evident din context.
(17)
Consumatorilor
ar trebui
să li se ofere informații complete înainte de a încheia un contract negociat în spațiul comercial, un contract la distanță, un contract negociat în afara spațiului comercial sau de a accepta o ofertă de contract aferentă
.
Atunci când furnizează informațiile respective, comerciantul ar trebui să țină seama de nevoile specifice ale consumatorilor care prezintă o vulnerabilitate deosebită ca urmare a infirmității psihice, fizice sau psihologice a acestora, a vârstei sau a credulității lor, într-un mod pe care comerciantul îl poate prevedea în mod rezonabil.
Cu toate acestea,
faptul că se ține seama de astfel de nevoi specifice
nu ar trebui
să ducă la niveluri diferite de protecție a consumatorului
.
Amendamentul228
Propunere de directivă
Considerentul 17a (nou)
(17a)
Fără a aduce atingere excepţiei aplicate comerciantului de a furniza informaţiile prevăzute la articolul 9 pe un suport durabil atunci când încheie contracte mixte în afara spaţiilor comerciale care prevăd îndeplinirea imediată de către comerciant şi consumator a obligaţiilor contractuale care le revin, iar suma care trebuie plătită de consumator nu depăşeşte 200 EUR, acesta trebuie totuşi să dispună de informaţii detaliate furnizate de comerciant cu privire la punctele esenţiale ale contractului, mai ales în ceea ce priveşte preţul, înainte de încheierea contractului.
Amendamentul 20
Propunere de directivă
Considerentul 20
(20)
Consumatorul ar trebui să știe dacă încheie contractul cu comerciantul sau cu un intermediar care acționează în numele altui consumator, deoarece în cazul al doilea consumatorul nu poate beneficia de protecție în temeiul prezentei directive.
Prin urmare, intermediarul ar trebui să informeze consumatorul asupra acestui fapt și asupra consecințelor implicate.
Noțiunea de intermediar nu ar trebui să includă platformele comerciale on-line care nu încheie contractele în numele sau în locul unei alte părți.
eliminat
Amendamentul 21
Propunere de directivă
Considerentul 22
(22)
Deoarece în cazul vânzărilor la distanță consumatorul nu are posibilitatea de a vedea bunul înainte de încheierea contractului, acesta ar trebui să aibă dreptul de a se retrage din contract,
drept care i-ar permite să verifice
natura și modul de funcționare
a
bunurilor
.
(22)
Deoarece în cazul vânzărilor la distanță consumatorul nu are posibilitatea de a vedea bunul înainte de încheierea contractului, acesta ar trebui să aibă dreptul de a se retrage din contract,
astfel încât, până la expirarea perioadei de retragere, acesta să poată verifica
natura
, calitatea
și modul de funcționare
ale
bunului
.
Un astfel de drept de retragere ar trebui acordat și în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale.
Amendamentul 22
Propunere de directivă
Considerentul 24
(24)
Pentru a asigura siguranța juridică, este adecvat ca Regulamentul (CEE, Euratom) nr.
1182/71 al Consiliului din 3 iunie 1971 privind stabilirea normelor care se aplică termenelor, datelor și expirării termenelor să se aplice la calcularea termenelor prevăzute de prezenta directivă.
Prin urmare, toate termenele incluse în prezenta directivă ar trebui interpretate drept termene exprimate în zile calendaristice.
eliminat
Amendamentul 23
Propunere de directivă
Considerentul 26
(26)
În cazul în care
consumatorul comandă
mai mult de
un bun de la același comerciant
,
acesta ar trebui să poată să-și exercite dreptul de retragere cu privire la fiecare dintre aceste bunuri.
În cazul în care bunurile sunt livrate separat,
perioada de retragere ar trebui să înceapă
de la momentul
în care consumatorul intră efectiv în posesia
fiecăruia dintre bunurile comandate
.
În cazul în care un bun este livrat în loturi diferite sau sunt livrate separat piesele componente ale acestuia, perioada de retragere ar trebui să înceapă
de la momentul
în care consumatorul
sau o parte terță indicată de acesta
intră efectiv în posesia ultimului lot sau a ultimei părți componente.
(26)
În cazul în care
bunurile sunt furnizate în
mai mult de
o livrare
, perioada de retragere ar trebui să înceapă
din ziua
în care consumatorul
sau o parte terță, alta decât transportatorul și indicată de consumator,
intră efectiv în posesia
primei livrări parțiale
.
În cazul în care un bun este livrat în loturi diferite sau sunt livrate separat piesele componente ale acestuia, perioada de retragere ar trebui să înceapă
din ziua
în care consumatorul intră efectiv în posesia ultimului lot sau a ultimei părți componente.
În cazul în care consumatorul comandă mai multe bunuri printr-o singură comandă, dar acestea sunt livrate separat, perioada de retragere ar trebui să înceapă în momentul în care consumatorul intră în posesia ultimului bun.
Amendamentul 24
Propunere de directivă
Considerentul 27
(27)
În cazul în care comerciantul nu a informat consumatorul cu privire la dreptul de retragere înaintea încheierii contractului la distanță sau a contractului negociat în afara spațiului comercial, perioada de retragere ar trebui să fie prelungită.
Cu toate acestea, pentru a asigura
siguranța
juridică de-a lungul timpului, ar trebui introdus un termen-limită de
trei luni
,
cu condiția îndeplinirii de către comerciant a obligațiilor contractuale care îi revin.
Ar trebui
ca îndeplinirea de către comerciant a obligațiilor contractuale care îi revin să fie recunoscută atunci când acesta a livrat consumatorului bunurile sau când a încheiat furnizarea serviciilor comandate de consumator
.
(27)
În cazul în care comerciantul nu a informat consumatorul cu privire la dreptul de retragere înaintea încheierii contractului la distanță sau a contractului negociat în afara spațiului comercial, perioada de retragere ar trebui să fie prelungită.
Cu toate acestea, pentru a asigura
certitudinea
juridică de-a lungul timpului, ar trebui introdus un termen-limită de
un an.
Cu toate acestea
,
statelor membre
ar trebui
să li se permită menținerea legislației naționale existente pentru a extinde termenul limită
.
Amendamentul229
Propunere de directivă
Considerentul 28
(28)
Diferenţele privind modalităţile de exercitare a dreptului de retragere în statele membre au generat costuri suportate de întreprinderile care efectuează vânzări transfrontaliere.
Introducerea unui formular standard de retragere armonizat care să
fie
utilizat de consumatori ar trebui să simplifice procesul de retragere şi să asigure siguranţa juridică.
Din aceste motive, statele membre ar trebui să se abţină de la adăugarea unor cerinţe de prezentare suplimentare referitoare la formularul
comunitar
standard, de exemplu cu privire la dimensiunea caracterelor tipărite pe acesta.
(28)
Diferenţele privind modalităţile de exercitare a dreptului de retragere în statele membre au generat costuri suportate de întreprinderile care efectuează vânzări transfrontaliere.
Introducerea unui formular standard de retragere armonizat care să
poată fi
utilizat de consumatori ar trebui să simplifice procesul de retragere şi să asigure siguranţa juridică.
Din aceste motive, statele membre ar trebui să se abţină de la adăugarea unor cerinţe de prezentare suplimentare referitoare la formularul standard
utilizat în cadrul Uniunii
, de exemplu cu privire la dimensiunea caracterelor tipărite pe acesta.
Totuşi, consumatorul ar trebui să aibă dreptul de a se retrage alegând propria formulare, cu condiţia ca aceasta să fie clară.
Returnarea bunurilor, trimiterea unei scrisori sau un apel telefonic pot fi considerate ca îndeplinind aceste cerinţe, însă obligaţia dovedirii retragerii în termenul prevăzut de prezenta directiva revine consumatorului.
Din acest motiv, este în interesul acestuia din urmă să utilizeze un suport durabil atunci când comunică comerciantului retragerea sa.
Amendamentul 26
Propunere de directivă
Considerentul 30
(30)
În cazul retragerii, comerciantul ar trebui să ramburseze toate sumele primite ca plată de la consumator, inclusiv sumele aferente cheltuielilor suportate de comerciant pentru livrarea bunurilor către consumator.
(30)
În cazul retragerii, comerciantul ar trebui să ramburseze toate sumele primite ca plată de la consumator, inclusiv sumele aferente cheltuielilor suportate de comerciant pentru livrarea bunurilor către consumator
, cu excepția plăților pentru livrări expres efectuate la solicitarea explicită a consumatorului
.
Rambursarea ar trebui să se poată face prin orice metodă de plată, cu condiția ca aceasta să fie o metodă legală de plată în statul membru în care consumatorul o primește.
Prin urmare, rambursarea nu are loc sub formă de cupoane sau de note de credit.
Amendamentul 230
Propunere de directivă
Considerentul 32
(32)
Pentru a evita rambursarea de către comerciant a unui consumator care nu a înapoiat bunurile, acesta din urmă ar trebui să înapoieze bunurile la cel mult paisprezece zile de la data informării comerciantului cu privire la decizia de retragere.
(32)
Pentru a evita rambursarea de către comerciant a unui consumator care nu a înapoiat bunurile, acesta din urmă ar trebui să înapoieze bunurile la cel mult paisprezece zile de la data informării comerciantului cu privire la decizia de retragere.
Totodată, comerciantului ar trebui să i se permită să ramburseze suma doar după ce consumatorul a furnizat dovezi că bunurile au fost înapoiate.
Amendamentul231
Propunere de directivă
Considerentul 33
(33)
Anumite excepţii de la dreptul de retragere ar trebui să fie prevăzute, de exemplu în cazurile în care dreptul la retragere ar fi inadecvat având în vedere natura produsului.
Acest principiu se aplică, de exemplu, în cazul vinurilor furnizate, cu titlu speculativ, cu mult timp după încheierea contractului, valoarea vinului depinzând de fluctuaţiile pieţei (vin en primeur).
(33)
Anumite excepţii de la dreptul de retragere ar trebui să fie prevăzute, de exemplu în cazurile în care dreptul la retragere ar fi inadecvat având în vedere natura produsului
şi exercitarea dreptului de retragere ar dezavantaja în mod incorect comerciantul
.
Acest principiu se aplică
alimentelor şi a altor produse sensibile din punct de vedere sanitar sau perisabile
, de exemplu, în cazul vinurilor furnizate, cu titlu speculativ, cu mult timp după încheierea contractului, valoarea vinului depinzând de fluctuaţiile pieţei (vin en primeur).
Şi anumite bunuri sau servicii al căror preţ depinde de fluctuaţiile de pe piaţă, de exemplu produsele de bază sau combustibilii, ar trebui să fie excluse de la dreptul de retragere.
Amendamentul 28
Propunere de directivă
Considerentul 34
(34)
În plus, în cazul contractelor la distanță de prestări de servicii, pentru care furnizarea serviciului începe în cursul perioadei de retragere (de exemplu, fișierele de date descărcate de consumator în cursul perioadei respective), ar fi incorect să se permită consumatorului retragerea după ce serviciul a fost deja utilizat de acesta parțial sau în totalitate.
Prin urmare, consumatorul ar trebui
să nu beneficieze de
dreptul de retragere atunci când furnizarea începe după ce acesta și-a exprimat în mod expres acordul.
(34)
În plus, în cazul contractelor la distanță
și al celor negociate în afara spațiului comercial
de prestări de servicii, pentru care furnizarea serviciului începe în cursul perioadei de retragere (de exemplu, fișierele de date descărcate de consumator în cursul perioadei respective), ar fi incorect să se permită consumatorului retragerea după ce serviciul a fost deja utilizat de acesta parțial sau în totalitate.
Prin urmare, consumatorul ar trebui
să își piardă
dreptul de retragere atunci când furnizarea începe după ce acesta și-a exprimat în mod expres acordul
, cu condiția ca un astfel de acord să constituie un consimțământ avizat, adică cu condiția ca acesta să fi fost informat despre consecințele acestei decizii în ceea ce privește pierderea dreptului său de retragere
.
Amendamentul 29
Propunere de directivă
Considerentul 37
(37)
Din motive de simplificare și
siguranță
juridică, dreptul de retragere ar trebui să se aplice tuturor tipurilor de contracte negociate în afara spațiilor comerciale, cu excepția unor condiții definite cu strictețe, care pot fi verificate cu ușurință.
Prin urmare, nu ar trebui să se aplice dreptul de retragere în cazul reparațiilor urgente efectuate la domiciliul consumatorului și pentru care un astfel de drept ar fi incompatibil cu situația de urgență, precum și în cazul regimurilor de livrare la domiciliu aplicate de supermarketuri, care permit consumatorilor să aleagă produse alimentare, băuturi și alte bunuri de consum casnic prin intermediul site-ului internet al supermarketului și să le primească la domiciliu.
Acestea sunt bunuri care nu sunt costisitoare și sunt achiziționate cu regularitate de consumatori pentru consumul zilnic al acestora sau pentru utilizarea cotidiană în locuință și ar trebui, prin urmare, să nu facă obiectul unui drept de retragere.
Principalele dificultăți întâmpinate de consumatori și principala sursă de dispute cu comercianții se referă la livrarea de bunuri, inclusiv la livrarea bunurilor care sunt pierdute sau deteriorate pe parcursul transportării și la livrarea cu întârziere și parțială.
Prin urmare, este adecvat să se clarifice și să se armonizeze normele naționale privind livrarea și transferul riscurilor.
(37)
Din motive de simplificare și
certitudine
juridică, dreptul de retragere ar trebui să se aplice tuturor tipurilor
de contracte la distanță și
de contracte negociate în afara spațiilor comerciale, cu excepția unor condiții definite cu strictețe, care pot fi verificate cu ușurință.
Amendamentul 30
Propunere de directivă
Considerentul 37a (nou)
(37a)
Principalele dificultăți întâmpinate de consumatori și principala sursă de litigii cu comercianții se referă la livrarea de bunuri, inclusiv la livrarea bunurilor care sunt pierdute sau deteriorate în timpul transportării, precum și la livrarea cu întârziere sau parțială.
Prin urmare, este oportun să se armonizeze normele naționale privind livrarea și transferul riscurilor.
Amendamentul 31
Propunere de directivă
Considerentul 37b (nou)
(37b)
În cazul în care comerciantul nu își îndeplinește obligația de a livra bunurile, consumatorul ar trebui să îi solicite acestuia, pe un suport durabil, să efectueze livrarea în termen de cel puțin șapte zile și să îi comunice intenția sa de a se retrage din contract în cazul în care livrarea nu are loc.
Ar trebui să se considere că consumatorul s-a retras din contract dacă acesta nu a luat nicio măsură până când a expirat termenul.
În cazul în care plata a fost efectuată de către consumator, acesta are dreptul la rambursarea plății în termen de șapte zile de la retragere, fără ca acest lucru să aducă atingere dreptului său de a solicita despăgubiri.
Ar trebui ca statele membre să poată adopta sau menține dispoziții de drept intern pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor.
Amendamentul 32
Propunere de directivă
Considerentul 38
(38)
În contextul vânzărilor de bunuri de consum, livrarea acestora poate fi efectuată în diferite moduri.
Numai o normă
de la
care se poate face derogare în mod liber va putea asigura flexibilitatea necesară pentru a ține cont de aceste variații
.
Consumatorii ar trebui să fie protejați împotriva oricărui risc de pierdere sau deteriorare a bunurilor pe parcursul transportului efectuat de comerciant sau comandat de acesta.
Norma introdusă cu privire la transferul riscurilor nu ar trebui să se aplice în cazul în care consumatorul întârzie în mod nejustificat luarea în posesie a bunurilor (de exemplu, în cazul în care bunurile nu sunt ridicate de consumator de la oficiul poștal în termenul stabilit de acesta din urmă).
În aceste condiții, consumatorul ar trebui să suporte riscul pierderii sau al deteriorării bunului după data de efectuare a livrării stabilită de comun acord cu comerciantul.
(38)
În contextul vânzărilor de bunuri de consum, livrarea acestora poate fi efectuată în diferite moduri
: imediat sau la o dată ulterioară
.
Dacă părțile nu cad de acord asupra unei anumite date de livrare a bunurilor, comerciantul ar trebui să livreze cât se poate de repede, dar în orice caz nu mai târziu de treizeci de zile de la data încheierii contractului.
Consumatorii ar trebui să fie protejați împotriva oricărui risc de pierdere sau deteriorare a bunurilor pe parcursul transportului efectuat de comerciant sau comandat de acesta.
Norma introdusă cu privire la transferul riscurilor nu ar trebui să se aplice în cazul în care consumatorul întârzie în mod nejustificat luarea în posesie a bunurilor (de exemplu, în cazul în care bunurile nu sunt ridicate de consumator de la oficiul poștal în termenul stabilit de acesta din urmă).
În aceste condiții, consumatorul ar trebui să suporte riscul pierderii sau al deteriorării bunului după data de efectuare a livrării stabilită de comun acord cu comerciantul.
Amendamentul 33
Propunere de directivă
Considerentul 38a (nou)
(38a)
În numeroase tranzacții, consumatorii nu au la dispoziție suficiente metode de plată sau sunt taxați dacă refuză să utilizeze anumite metode de plată.
Această situație ar trebui soluționată printr-o dispoziție care să oblige comerciantul să ofere consumatorului diferite metode de plată, iar în cazul contractelor la distanță acestea ar trebui să includă atât metode de plată electronice, cât și de altă natură.
Un exemplu de sistem de plată care nu este de natură electronică ar fi imprimarea unei comenzi de pe site-ul comerciantului care să fie ulterior plătită în numerar la o bancă sau la orice punct de contact al comerciantului.
Amendamentul34
Propunere de directivă
Considerentul 39
(39)
Comerciantul ar trebui să fie responsabil față de consumator în cazul în care bunurile nu sunt conforme cu contractul.
Bunurile ar trebui să fie considerate conforme cu contractul în cazul în care acestea îndeplinesc anumite condiții referitoare, în principal, la
calitățile
bunurilor.
Calitatea și performanța la care consumatorii se pot aștepta, în mod rezonabil, vor depinde, printre altele, de starea bunului: nou sau uzat, precum și de durata preconizată de valabilitate a acestuia.
(39)
Comerciantul ar trebui să fie responsabil față de consumator în cazul în care bunurile nu sunt conforme cu contractul.
Bunurile ar trebui să fie considerate conforme cu contractul în cazul în care acestea îndeplinesc anumite condiții referitoare, în principal, la
calitatea și cantitatea
bunurilor.
Calitatea și performanța la care consumatorii se pot aștepta, în mod rezonabil, vor depinde, printre altele, de starea bunului: nou sau uzat, precum și de durata preconizată de valabilitate a acestuia.
Un bun este considerat a nu fi conform cu contractul în situația în care se livrează alt produs decât cel comandat sau în care cantitatea livrată este mai mică decât cea convenită.
Amendamentul35
Propunere de directivă
Considerentul 40
(40)
În cazul în care bunul nu este conform cu contractul, consumatorul ar trebui, în primul rând, să aibă posibilitatea de a solicita comerciantului să aleagă între repararea bunului sau înlocuirea acestuia, cu excepția cazului în care comerciantul dovedește că ambele soluții sunt ilegale, imposibil de realizat sau ar implica un efort disproporționat din partea comerciantului.
Ar trebui să se stabilească în mod obiectiv efortul care trebuie să fie depus de comerciant, luându-se în calcul costurile suportate de acesta în cazul remedierii neconformităților, precum și valoarea bunurilor și gravitatea neconformităților constatate.
Lipsa unor părți componente nu ar trebui să constituie un motiv valabil de justificare a neremedierii de către comerciant a neconformităților într-un termen de timp rezonabil sau fără un efort disproporționat.
(40)
Consumatorul ar trebui să poată inițial solicita vânzătorului să repare bunul sau să îl înlocuiască, cu excepția cazului în care aceste soluții de remediere ar fi imposibile sau disproporționate.
Ar trebui să se determine în mod obiectiv dacă o soluție de remediere este disproporționată sau nu.
O soluție de remediere ar trebui considerată disproporționată în cazul în care implică, în comparație cu alte soluții, costuri absurde.
Pentru a stabili dacă anumite costuri sunt absurde, costurile implicate de o soluție de remediere ar trebui să fie mult mai mari decât cele implicate de altă soluție.
Amendamentul36
Propunere de directivă
Considerentul 41
(41)
Consumatorul nu ar trebui să suporte niciun cost de remediere a lipsei de conformitate, în special costul expedierii, al lucrărilor efectuate și al materialelor utilizate.
De asemenea, consumatorul nu ar trebui să plătească comerciantului o compensație pentru utilizarea bunurilor defecte.
(41)
Consumatorul nu ar trebui să suporte niciun cost de remediere a lipsei de conformitate, în special costul expedierii, al lucrărilor efectuate și al materialelor utilizate.
De asemenea, consumatorul nu ar trebui să plătească comerciantului o compensație pentru utilizarea bunurilor defecte.
Consumatorul ar trebui să aibă dreptul să ceară despăgubiri, în conformitate cu dispozițiile de drept intern în vigoare, pentru orice pierdere survenită din cauza lipsei de conformitate cu contractul de vânzare și neremediată de comerciant.
Ar trebui să fie posibil ca aceste despăgubiri să includă despăgubiri de altă natură decât cea pecuniară, în cazul în care dreptul intern în vigoare prevede acest lucru.
Amendamentul37
Propunere de directivă
Considerentul 42
(42)
În cazul în care comerciantul fie a refuzat să remedieze, fie nu a reușit în repetate rânduri să remedieze neconformitățile constatate,
consumatorul ar trebui să aibă dreptul de a alege în mod liber oricare dintre opțiunile disponibile de soluționare a situației.
Refuzul comerciantului poate fi exprimat fie în mod explicit, fie implicit – și anume, nerăspunzând sau ignorând cererea consumatorului de a remedia neconformitățile constatate
.
(42)
Consumatorul ar trebui să aibă dreptul de a alege în mod liber oricare dintre opțiunile disponibile de soluționare a situației
atunci când nu are dreptul să solicite repararea sau înlocuirea bunurilor
.
Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a adopta sau de a menține dispoziții de drept intern referitoare la alegerea liberă a soluțiilor de remediere a situației în cazul unei lipse de conformitate pentru a asigura astfel un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor
.
Amendamentul38
Propunere de directivă
Considerentul 42a (nou)
(42a)
Ar trebui să se prevadă că, în anumite cazuri, comerciantul poate fi considerat răspunzător pentru lipsa de conformitate existentă la momentul transferării riscului către consumator, chiar dacă lipsa de conformitate este constatată abia ulterior.
Amendamentul39
Propunere de directivă
Considerentul 42b (nou)
(42b)
În cazul în care comerciantul, în calitate de vânzător final, este responsabil față de consumator ca urmare a unei acțiuni sau omisiuni a producătorului, ar trebui să se asigure faptul că comerciantul, în calitate de vânzător final, poate solicita despăgubiri de la persoana sau persoanele responsabile din cadrul lanțului contractual.
În acest sens, dispozițiile naționale ale statelor membre ar trebui să prevadă care este persoana responsabilă, precum și care sunt măsurile și procedurile relevante în cazul respectiv.
Amendamentul40
Propunere de directivă
Considerentul 42c (nou)
(42c)
Consumatorul ar trebui să beneficieze de o perioadă de garanție de doi ani în ceea ce privește lipsa de conformitate.
Ar trebui să existe o prezumție relativă în avantajul consumatorului conform căreia orice lipsă de conformitate constatată în decurs de șase luni de la transferarea riscurilor exista deja la momentul transferării riscurilor.
Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a adopta sau de a menține dispoziții legale naționale referitoare la perioadele de garanție, perioada pentru inversarea sarcinii probei sau norme specifice privind lipsa conformității cu consecințe serioase constatată după expirarea perioadei de garanție, pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorului.
Amendamentul41
Propunere de directivă
Considerentul 43
(43)
Directiva 1999/44/CE a permis statelor membre să stabilească o perioadă de cel puțin două luni în cursul căreia consumatorul trebuia să informeze comerciantul cu privire la orice neconformitate constatată.
Divergențele dintre legile de transpunere a directivei au creat bariere în calea comerțului.
Prin urmare, este necesar să fie înlăturată această opțiune de reglementare și să se sporească gradul de siguranță juridică prin obligarea consumatorilor să informeze comerciantul cu privire la neconformitățile constatate în termen de două luni de la data detectării acestora.
eliminat
Amendamentul42
Propunere de directivă
Considerentul 44
(44)
Unii comercianți sau producători oferă consumatorilor garanții comerciale.
Pentru a se asigura neinducerea în eroare a consumatorilor, garanțiile ar trebui să conțină anumite informații, printre care durata de valabilitate a
acesteia
, domeniul de aplicare teritorială, precum și o declarație
că
garanția nu aduce atingere drepturilor juridice ale consumatorului.
(44)
Unii comercianți sau producători oferă consumatorilor garanții comerciale.
Pentru a se asigura neinducerea în eroare a consumatorilor, garanțiile
comerciale
ar trebui să conțină anumite informații, printre care durata de valabilitate a
acestora
, domeniul de aplicare teritorială, precum și o declarație
conform căreia
garanția
comercială
nu aduce atingere drepturilor juridice ale consumatorului
prevăzute de dispozițiile naționale în vigoare și de cele din prezenta directivă
.
Amendamentul43
Propunere de directivă
Considerentul 45a (nou)
(45a)
Aspectele de reglementare armonizate privesc numai contractele încheiate între comercianți și consumatori.
Prin urmare, dispozițiile privind clauzele contractuale abuzive nu ar trebui să afecteze dreptul intern referitor la contractele de muncă, contractele privind drepturile de succesiune, contractele de drept familial și contractele privind înființarea și statutul societăților sau acordurile de parteneriat și condițiile de emitere a obligațiunilor.
Amendamentul44
Propunere de directivă
Considerentul 46
(46)
Dispozițiile privind clauzele contractuale abuzive nu ar trebui să se aplice clauzelor contractuale care reflectă în mod direct sau indirect acte cu putere de lege
sau
norme administrative
obligatorii
ale statelor membre care sunt conforme cu
legislația
comunitară
.
În mod asemănător, clauzele care reflectă principiile sau dispozițiile din convențiile internaționale la care
Comunitatea
sau statele membre sunt părți, în special în domeniul transportului, nu ar trebui să facă obiectul testelor privind caracterul abuziv.
(46)
Dispozițiile privind clauzele contractuale abuzive nu ar trebui să se aplice clauzelor contractuale care reflectă în mod direct sau indirect acte cu putere de lege
,
norme administrative
sau dispoziții de politici publice
ale statelor membre care sunt conforme cu
dreptul
Uniunii
.
În mod asemănător,
clauzele contractuale ar trebui să reflecte principiile și dispozițiile Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
Clauzele care reflectă principiile sau dispozițiile din convențiile internaționale la care
Uniunea
sau statele membre sunt părți, în special în domeniul transportului, nu ar trebui să facă obiectul testelor privind caracterul abuziv.
Amendamentul45
Propunere de directivă
Considerentul 47
(47)
Contractele cu consumatorii
ar trebui redactate într-un limbaj simplu
,
inteligibil
și să fie lizibile
.
Pentru redactarea clauzelor contractuale, comercianții ar trebui să dispună de libertatea de a alege tipul de caractere utilizate și dimensiunea acestora.
Consumatorul ar trebui să aibă posibilitatea de a citi clauzele contractuale înaintea încheierii contractului.
Această posibilitate ar putea fi oferită consumatorului prin transmiterea clauzelor contractuale, la cerere (în cazul contractelor negociate în spațiile comerciale) sau prin punerea la dispoziție a acestora într-un alt mod (de exemplu, pe site-ul internet al comerciantului, în cazul contractelor la distanță)
,
sau prin anexarea clauzelor contractuale standard la formularul de comandă (în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale).
Comerciantul ar trebui să solicite consimțământul explicit din partea consumatorului cu privire la orice altă plată suplimentară față de cea prin care se remunerează obligația contractuală principală a comerciantului.
Deducerea consimțământului prin utilizarea unor sisteme de opțiuni predefinite, precum căsuțele bifate în prealabil de pe site-urile internet ar trebui să fie interzisă.
(47)
Toate clauzele contractuale
ar trebui redactate într-un
mod clar și inteligibil.
Dacă o clauză contractuală este sub formă scrisă, aceasta ar trebui să fie întotdeauna redactată într-un
limbaj simplu
și
inteligibil.
Pentru redactarea clauzelor contractuale, comercianții ar trebui să dispună de libertatea de a alege tipul de caractere utilizate și dimensiunea acestora.
Consumatorul ar trebui să aibă posibilitatea de a citi clauzele contractuale înaintea încheierii contractului.
Această posibilitate ar putea fi oferită consumatorului prin transmiterea clauzelor contractuale, la cerere (în cazul contractelor negociate în spațiile comerciale) sau prin punerea la dispoziție a acestora într-un alt mod (de exemplu, pe site-ul internet al comerciantului, în cazul contractelor la distanță) sau prin anexarea clauzelor contractuale standard la formularul de comandă (în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale).
Comerciantul ar trebui să solicite consimțământul explicit din partea consumatorului cu privire la orice altă plată suplimentară față de cea prin care se remunerează obligația contractuală principală a comerciantului.
Deducerea consimțământului prin utilizarea unor sisteme de opțiuni predefinite, precum căsuțele bifate în prealabil de pe site-urile internet
,
ar trebui să fie interzisă.
Amendamentul46
Propunere de directivă
Considerentul 47a (nou)
(47a)
Comercianții ar trebui să aibă libertatea de a alege modul în care sunt comunicate clauzele contractuale, de exemplu tipul sau dimensiunea fontului folosit atunci când se elaborează clauzele contractuale.
Statele membre ar trebui să se abțină de la impunerea oricăror exigențe de prezentare, cu excepția celor care privesc persoanele cu dizabilități sau cu excepția cazurilor în care bunurile sau serviciile pot prezenta un risc special la adresa sănătății și a siguranței consumatorului sau ale unei persoane terțe
.
Statele membre pot, de asemenea, dori să impună cerințe suplimentare atunci când, din cauza unei complexități inerente contractelor pentru anumite bunuri sau servicii, există riscul apariției unui prejudiciu la adresa consumatorilor, inclusiv a unor probleme legate de concurența din sectorul respectiv.
Acest lucru se poate întâmpla, de exemplu, în cazul contractelor privind serviciile financiare, gazul, energia electrică și apa, telecomunicațiile și bunurile imobile.
Cu toate acestea, această dispoziție nu ar trebui să se aplice cerințelor formale naționale privind încheierea contractului sau altor cerințe formale, cum ar fi, de exemplu, limba de redactare a clauzelor, cerințele privind conținutul clauzelor sau formularea anumitor clauze contractuale pentru anumite sectoare.
Prezenta directivă nu ar trebui să armonizeze cerințele lingvistice aplicabile contractelor încheiate cu consumatorii.
Prin urmare, statele membre ar trebui să poată menține sau introduce în dreptul lor intern cerințe lingvistice cu privire la clauzele contractuale.
Amendamentul47
Propunere de directivă
Considerentul 49
(49)
În sensul prezentei directive, nici
aprecierea caracterului
abuziv al clauzelor care descriu obiectul principal al contractului
și
nici raportul
calitate/preț
al bunurilor sau serviciilor furnizate nu ar trebui evaluate în
cazul în
care clauzele respective nu îndeplinesc cerințele în materie de transparență.
Cu toate acestea, obiectul principal al contractului și raportul
calitate/preț
ar trebui luate în considerare în evaluarea caracterului abuziv al
clauzelor
.
De exemplu, în cazul contractelor de asigurări, clauzele care definesc sau delimitează în mod clar riscul asigurat și răspunderea asiguratorului nu ar trebui să se supună unei astfel de evaluări, deoarece aceste restricții sunt luate în considerare la calcularea primei plătite de către consumator.
(49)
În sensul prezentei directive, nici
caracterul
abuziv al clauzelor care descriu obiectul principal al contractului
,
nici raportul
calitate-preț
al bunurilor sau serviciilor furnizate nu ar trebui evaluate
,
cu excepția cazului
în care clauzele respective nu îndeplinesc cerințele în materie de transparență.
Cu toate acestea, obiectul principal al contractului și raportul
calitate-preț
ar trebui luate în considerare în evaluarea caracterului abuziv al
altor clauze
.
De exemplu, în cazul contractelor de asigurări, clauzele care definesc sau delimitează în mod clar riscul asigurat și răspunderea asiguratorului nu ar trebui să se supună unei astfel de evaluări, deoarece aceste restricții sunt luate în considerare la calcularea primei plătite de către consumator.
Această excludere nu se aplică remunerației prevăzute pentru comerciant și provenite din taxele auxiliare sau contingente stabilite în contract, inclusiv comisioane sau taxe pentru încălcarea oricăreia dintre clauzele contractuale, care ar trebui să fie pe deplin supuse testului de echitate.
Amendamentul48
Propunere de directivă
Considerentul 50
(50)
Pentru a asigura
siguranța
juridică și a îmbunătăți funcționarea pieței interne, directiva ar trebui să conțină două liste de clauze abuzive.
Anexa II cuprinde o listă de clauze care ar trebui să fie considerate abuzive în orice situație.
Anexa III cuprinde o listă de clauze care ar trebui să fie considerate abuzive în
cazul în
care comerciantul
nu poate demonstra
contrariul.
Aceste liste ar trebui să se aplice în toate statele membre.
(50)
Pentru a asigura
certitudinea
juridică și a îmbunătăți funcționarea pieței interne, directiva ar trebui să conțină două liste
neexhaustive
de clauze abuzive.
Anexa II cuprinde o listă de clauze care ar trebui să fie considerate abuzive în orice situație.
Anexa III cuprinde o listă de clauze care ar trebui să fie considerate abuzive
, cu excepția cazului
în care comerciantul
demonstrează
contrariul.
Amendamentul49
Propunere de directivă
Considerentul 51
(51)
Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei.
eliminat
Amendamentul50
Propunere de directivă
Considerentul 52
(52)
În mod special, Comisia ar trebui să aibă dreptul de a modifica anexele II și III cu privire la clauzele contractuale care sunt considerate sau presupuse a fi abuzive.
Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentei directive, acestea ar trebui să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.
eliminat
Amendamentul51
Propunere de directivă
Considerentul 53
(53)
Prerogativele Comisiei de modificare a anexelor II și III ar trebui să fie utilizate pentru a asigura punerea în aplicare coerentă a normelor privind clauzele abuzive prin suplimentarea anexelor respective cu clauze contractuale care ar trebui să fie considerate abuzive în toate cazurile sau care ar trebui să fie considerate abuzive în cazul în care comerciantul nu poate demonstra contrariul.
eliminat
Amendamentul52
Propunere de directivă
Considerentul 55a (nou)
(55a)
Statele membre ar trebui să se asigure că autoritățile lor naționale cooperează suficient cu rețeaua Centrelor Europene ale Consumatorilor (CEC) pentru a putea acționa în cazurile cu caracter transfrontalier, mai ales cu privire la solicitările pendinte la aceste CEC.
Amendamentul53
Propunere de directivă
Considerentul 60
(60)
Comisia Europeană va determina mijlocul cel mai adecvat pentru a garanta că toți consumatorii sunt informați cu privire la drepturile lor la punctul de vânzare.
(60)
Comisia Europeană
, în urma consultării cu statele membre și cu părțile interesate,
va determina mijlocul cel mai adecvat pentru a garanta că toți consumatorii
și toți comercianții
sunt informați cu privire la drepturile lor la punctul de vânzare.
Comisia ar trebui să utilizeze în special mijloacele furnizate de instrumentele tehnologiei informației și comunicațiilor și de mijloacele publice de informare în masă.
Amendamentul54
Propunere de directivă
Considerentul 61a (nou)
(61a)
Ar trebui prevăzut un proces de evaluare reciprocă în cadrul căruia, în perioada de transpunere a prezentei directive, statele membre ar trebui mai întâi să efectueze o examinare a legislației lor pentru a stabili ce dispoziții mai stricte, compatibile cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, trebuie menținute sau adoptate în sistemul lor juridic național pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor.
Până la sfârșitul perioadei de transpunere a prezentei directive, statele membre ar trebui să întocmească un raport privind rezultatele examinării.
Comisia ar trebui să transmită fiecare raport tuturor celorlalte state membre și părți interesate.
Statele membre și Parlamentul European și-ar putea prezenta apoi observațiile cu privire la aceste rapoarte în termen de șase luni.
În termen de cel mult un an de la expirarea perioadei de transpunere a prezentei directive, iar apoi o dată la trei ani, Comisia ar trebui să întocmească un raport de sinteză care să fie însoțit, după caz, de propuneri legislative.
Dacă este necesar, Comisia ar putea să sprijine statele membre la elaborarea unei metodologii comune.
Amendamentul55
Propunere de directivă
Considerentul 61b (nou)
(61b)
Pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a consumatorilor în toate statele membre, persoanele și organizațiile care au un interes legitim față de protecția consumatorilor ar trebui încurajate să comunice statelor membre și Comisiei evaluările lor și să facă recomandări fără caracter obligatoriu astfel încât să se poată ține seama de acestea în cadrul revizuirii prezentei directive.
Amendamentul56
Propunere de directivă
Considerentul 63
(63)
În cazul în care se identifică bariere în calea pieței interne, este adecvat să se revizuiască prezenta directivă.
Revizuirea ar putea duce la o propunere din partea Comisiei de modificare a prezentei directive, ceea ce poate implica modificări ale altor documente legislative în materie de protecție a consumatorilor care să reflecte angajamentul asumat de Comisie în cadrul strategiei sale pentru politica față de consumatori de a revizui acquis-ul pentru a realiza un nivel comun ridicat de protecție a consumatorilor.
eliminat
Amendamentul57
Propunere de directivă
Articolul 1
Obiectivul prezentei directive este de a
contribui la buna funcționare a pieței interne și de a
realiza un nivel ridicat de protecție a consumatorilor prin apropierea anumitor aspecte ale actelor cu putere de lege și ale actelor administrative ale statelor membre privind contractele dintre consumatori și comercianți.
Obiectivul prezentei directive este de a realiza un nivel ridicat de protecție a consumatorilor
și de a contribui la buna funcționare a pieței interne
prin apropierea anumitor aspecte ale actelor cu putere de lege
, ale reglementărilor
și ale actelor administrative ale statelor membre privind contractele dintre consumatori și comercianți.
Amendamentul59
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 1
(
1
)
„consumator” înseamnă orice persoană fizică ce, în cadrul contractelor reglementate de prezenta directivă, acționează în scopuri care se află în afara activității sale comerciale, industriale, artizanale sau profesionale;
1
.
„consumator” înseamnă orice persoană fizică ce, în cadrul contractelor reglementate de prezenta directivă, acționează în scopuri care se află
în principal
în afara activității sale comerciale, industriale, artizanale sau profesionale
.
Statele membre pot menține sau extinde domeniul de aplicare al prezentei directive la persoane juridice sau fizice care nu sunt „consumatori” în sensul prezentei directive;
Amendamentul60
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 2
(
2
)
„comerciant” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care acționează
, în cadrul contractelor reglementate de prezenta directivă,
în scopuri care
se încadrează în
activitatea sa comercială, industrială, artizanală sau profesională și orice persoană care acționează în numele
sau pe seama
unui comerciant;
2
.
„comerciant” înseamnă orice persoană fizică sau juridică
, indiferent dacă privată sau publică
, care acționează în scopuri
legate de
activitatea sa comercială, industrială, artizanală sau profesională și orice persoană care acționează în numele unui comerciant
în ceea ce privește contractele reglementate de prezenta directivă
;
Amendamentul61
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 2a (nou)
2a. „bunuri” înseamnă orice obiect mobil corporal sau orice obiect necorporal care poate fi folosit într-un mod echivalent cu deținerea efectivă, cu excepția bunurilor vândute prin executare sau în alt mod, prin autoritatea legii; apa, gazul și energia electrică sunt considerate „bunuri” în sensul prezentei directive atunci când acestea sunt oferite spre vânzare în volum limitat sau într-o cantitate fixă;
Amendamentul62
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 2b (nou)
2b. „produs realizat conform specificațiilor consumatorului” înseamnă orice produs care nu este prefabricat și care este realizat pe baza unei opțiuni sau a unei decizii individuale a consumatorului;
Amendamentul63
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 3
(3) „contract de vânzare” înseamnă orice contract încheiat pentru vânzarea de bunuri de către comerciant către consumator, inclusiv orice contract cu scop mixt care are drept obiect atât bunuri, cât și servicii;
eliminat
Amendamentul64
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 4
(4) „bunuri” înseamnă orice obiect mobil corporal, cu excepția:
eliminat
(a) bunurilor vândute prin executare sau în alt mod, prin autoritatea legii,
(b) apei și gazului, atunci când acestea nu sunt oferite spre vânzare în volum limitat sau cantitate fixată,
(c) electricității;
Amendamentul65
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 5
(
5
)
„
contract de prestări de servicii
” înseamnă orice
contract, altul decât un contract de vânzare, prin care este furnizat un
serviciu de
către
comerciant
către consumator
;
5
.
„
serviciu
” înseamnă orice
activitate sau orice alt
serviciu
de orice fel prestat
de comerciant
în favoarea consumatorului în schimbul unei remunerații
;
Amendamentul66
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 5a (nou)
5a. „contract de vânzare” înseamnă orice contract prin care un comerciant transferă dreptul de proprietate asupra unui bun în favoarea unui consumator, în conformitate cu prevederile legale naționale în vigoare, sau se obligă să transfere acest drept, iar consumatorul se obligă să plătească prețul convenit; contractele de furnizare de bunuri care urmează a fi fabricate sau produse sunt, de asemenea, considerate contracte de vânzare în sensul prezentei directive;
Amendamentul67
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 5b (nou)
5b. „contract cu scop mixt” înseamnă un contract ce include atât aspecte privind prestarea de servicii, cât și aspecte privind furnizarea unor bunuri;
Amendamentul68
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 6
(
6
)
„contract la distanță” înseamnă orice contract
de vânzare
sau
contract
de prestări de servicii
în vederea încheierii
căruia comerciantul utilizează exclusiv unul sau mai multe mijloace de comunicare la distanță;
6. „contract la distanță” înseamnă orice contract
încheiat între un comerciant și un consumator referitor la furnizarea unui produs sau la prestarea unui serviciu, care are loc în cadrul unui sistem organizat
de
vânzări
sau de prestări de servicii
la distanță și la încheierea
căruia comerciantul
și consumatorul nu sunt prezenți fizic simultan, ci
utilizează exclusiv unul sau mai multe mijloace de comunicare la distanță;
Amendamentul69
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 7
(7) „mijloc de comunicare la distanță” înseamnă orice mijloc care, fără prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului, poate fi utilizat pentru încheierea unui contract între aceste părți;
eliminat
Amendamentul70
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 8
(
8
)
„contract negociat în afara spațiului comercial” înseamnă:
8
.
„contract negociat în afara spațiului comercial” înseamnă
orice contract încheiat între un comerciant și un consumator referitor la furnizarea unui bun sau la prestarea unui serviciu
:
(a)
orice contract de vânzare sau contract de prestări de servicii
care este încheiat în afara spațiului comercial, în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului sau
orice contract de vânzare sau contract de prestări de servicii pentru care consumatorul a făcut o comandă în aceleași circumstanțe, sau
(a) care este încheiat în afara spațiului comercial, în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului sau
(aa) pentru care consumatorul a făcut o ofertă, în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului, în afara spațiului comercial sau
(b)
orice contract de vânzare
sau
contract de prestări de servicii încheiat în spațiul comercial, dar negociat
în afara spațiului comercial, în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului
.
(b)
ale cărui componente principale au fost stabilite în timpul unei excursii, al unei activități de recreere
sau
al unei demonstrații de vânzări organizate de comerciant
în afara spațiului comercial, în prezența fizică simultană a comerciantului și a consumatorului
, scopul unei astfel de excursii, activități de recreere sau demonstrații de vânzare fiind acela de a încheia ulterior un contract în cadrul spațiului comercial;
Amendamentul71
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 9 – litera b
(b) tarabele din piață
și standurile comerciale din târguri
în care comerciantul își desfășoară activitatea în mod regulat sau temporar;
(b) tarabele din piață în care comerciantul își desfășoară activitatea în mod regulat sau temporar;
Amendamentul72
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 12
(12) „produs” înseamnă orice bun sau serviciu, inclusiv bunuri imobile, drepturi și obligații;
eliminat
Amendamentul73
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 14
(14) „diligență profesională” înseamnă nivelul de competență specializată și de considerație pe care un comerciant poate să îl exercite în mod rezonabil față de consumatori, în conformitate cu practica comercială loială și/sau principiul general al bunei credințe în domeniul de activitate al comerciantului;
eliminat
Amendamentul74
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 15
(15) „licitație” înseamnă metoda de vânzare prin care comerciantul oferă bunurile sau serviciile prin intermediul unei proceduri de licitare concurențială care poate include utilizarea mijloacelor de comunicare la distanță și în care bunurile sau serviciile sunt achiziționate de ofertantul care prezintă oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere financiar.
Nu este considerată drept licitație o tranzacție încheiată pe baza unei oferte de preț fixă, chiar dacă i se oferă consumatorului opțiunea de a încheia tranzacția printr-o procedură de licitație.
eliminat
Amendamentul75
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 16
(
16
)
„licitație publică” înseamnă metoda de vânzare prin care comerciantul oferă
bunuri
consumatorilor, care
participă
sau
au posibilitatea de a participa în persoană la licitație,
prin intermediul unei proceduri de licitare
concurențială condusă
de
un adjudecător și în care bunurile sunt achiziționate
de
ofertantul care prezintă oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere financiar.
16
.
„licitație publică” înseamnă metoda de vânzare prin care comerciantul oferă consumatorilor,
cu prilejul unei manifestări la
care
este posibilă prezența fizică a publicului, un produs
sau
un serviciu
prin intermediul unei proceduri de licitare
transparente și
concurențiale conduse
de
o parte terță (adjudecătorul) care, din motive pecuniare, acționează ca reprezentant al comerciantului; într-o licitație cu prețuri
în
creștere, bunul sau serviciul este vândut consumatorului sau persoanei care acționează în numele acestuia care oferă prețul cel mai mare; într-o licitație cu prețuri în descreștere, bunul sau serviciul este vândut primului consumator sau primei persoane care acționează în numele acestuia care este imediat de acord să achiziționeze bunul sau serviciul la prețul solicitat;
Amendamentul76
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 17
(
17
)
„producător” înseamnă fabricantul bunurilor, importatorul bunurilor pe teritoriul
Comunității
sau orice persoană care se prezintă ca un producător aplicându-și numele, marca sau alt semn distinctiv pe bunurile în cauză;
17
.
„producător” înseamnă fabricantul bunurilor, importatorul bunurilor pe teritoriul
Uniunii
sau orice persoană care se prezintă ca un producător aplicându-și numele, marca sau alt semn distinctiv pe bunurile în cauză;
Amendamentul77
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 18
(
18
)
„garanție comercială” înseamnă orice angajament din partea comerciantului sau a producătorului („garantul”) față de consumator de a rambursa prețul plătit sau de a înlocui, a repara sau a întreține bunurile în orice mod, în cazul în care acestea nu corespund specificațiilor din certificatul de garanție sau din reclama relevantă disponibilă la momentul sau înaintea încheierii contractului;
18
.
„garanție comercială” înseamnă orice angajament din partea comerciantului sau a producătorului („garantul”) față de consumator
, în plus față
de
obligațiile legale referitoare la garanția de conformitate, de
a rambursa prețul plătit sau de a înlocui, a repara sau a întreține bunurile în orice mod, în cazul în care acestea nu corespund specificațiilor
sau oricărei alte cerințe care nu este legată de conformitate
din certificatul de garanție sau din reclama relevantă disponibilă la momentul sau înaintea încheierii contractului;
Amendamentul78
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 19
(19) „intermediar” înseamnă un comerciant care încheie contractul în numele sau pe seama consumatorului;
eliminat
Amendamentul79
Propunere de directivă
Articolul 2 – punctul 20
(
20
)
„contract
auxiliar
” înseamnă
un
contract
prin care consumatorul obține bunurile
sau
serviciile care fac obiectul
unui
contract la distanță sau al unui contract negociat în afara spațiului comercial, iar aceste bunuri sau servicii sunt furnizate de comerciant sau de o parte terță pe baza unui acord între partea terță respectivă și comerciant.
20
.
„contract
conex
” înseamnă
orice
contract
privind furnizarea unui bun
sau
prestarea
unui
serviciu:
(a) care formează, din punct de vedere obiectiv, o unitate comercială cu un contract la distanță sau cu un contract negociat în afara spațiului comercial, precum și
(b) în cazul în care bunurile sunt furnizate sau serviciile sunt prestate de comerciant sau de o parte terță, pe baza unei înțelegeri încheiate între acel terț și comerciant.
Se consideră că există o unitate comercială în cazul în care bunurile sau serviciile furnizate în cadrul contractului conex sunt legate de executarea contractului la distanță sau a contractului negociat în afara spațiului comercial, după caz, sau de utilizarea bunurilor furnizate sau a serviciilor prestate în cadrul unui astfel de contract la distanță sau negociat în afara spațiului comercial;
Amendamentele80 şi 232
Propunere de directivă
Articolul 3
(1)
Directiva
se aplică, conform condițiilor și în limitele stabilite în dispozițiile sale, contractelor
de vânzare și contractelor de prestări de servicii
încheiate între comerciant și consumator.
(1)
Prezenta directivă
se aplică, conform condițiilor și în limitele stabilite în dispozițiile sale, contractelor
având drept obiect livrarea unui produs sau prestarea unui serviciu
încheiate între comerciant și consumator
și contractelor cu scop mixt
.
(2)
Prezenta directivă
se aplică serviciilor financiare numai în privința anumitor contracte negociate în afara spațiilor comerciale, astfel cum se prevede la articolele 8 - 20,
a
clauzelor contractuale abuzive, astfel cum se prevede la articolele 30 – 39
și
a dispozițiilor generale, astfel cum se prevede la articolele 40 – 46, coroborate cu articolul 4 privind armonizarea completă
.
(2)
Prezenta directivă
nu aduce atingere legislației sectoriale specifice
a
Uniunii care reglementează contractele încheiate între un comerciant
și
un consumator
.
(2a)
Prezenta directivă nu se aplică contractelor care se referă la:
(a) servicii sociale;
(b) asistență medicală, și anume serviciile de sănătate prestate pacienților de către profesioniști din sectorul sanitar pentru evaluarea, menținerea sau refacerea stării de sănătate a acestora;
(c) activități de jocuri de noroc care presupun pariuri cu o miză cu valoare pecuniară în jocuri de noroc, inclusiv loterii, jocuri de cazinou și tranzacții de tip pariuri.
(2b)
Articolele 5-19 și articolul 23a nu se aplică contractelor care:
(a) au drept obiect servicii financiare;
(b) se încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 2002/65/CE a Parlamentului și a Consiliului din 23 septembrie 2002 privind comercializarea la distanță a serviciilor financiare de consum
1
.
(3)
Numai
articolele
30 – 39 privind drepturile consumatorilor în materie de clauze contractuale abuzive, coroborate cu articolul 4 privind armonizarea completă, se aplică
contractelor
care intră
în
domeniul de aplicare al Directivei 94/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului și al Directivei 90/314/CEE a Consiliului
.
(3)
Sub rezerva alineatelor (4)-(4c) din prezentul articol,
articolele
9-19 sunt aplicabile
contractelor
la distanță și celor negociate
în
afara spațiilor comerciale
.
(4)
Articolele
5, 7, 9
și
11 nu aduc atingere dispozițiilor privind cerințele de informare incluse
în
Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului și în Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului.
(4)
Articolele
9-19 nu sunt aplicabile contractelor la distanță
și
celor negociate
în
afara spațiilor comerciale:
(a) care au drept obiect crearea, achiziționarea sau transferul de drepturi asupra unor bunuri imobile sau de garanții asupra unor bunuri imobile, respectiv construcția sau modificarea semnificativă a unei clădiri sau închirierea unei clădiri sau a unui apartament;
(b) care intră sub incidența Directivei 90/314/CEE din 13 iunie 1990 privind pachetele de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite
2
sau a Directivei 2008/122/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind protecția consumatorilor în ceea ce privește anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb
3
;
(c) care, în conformitate cu dispozițiile statelor membre, sunt stabilite de un funcționar public care este supus unei obligații legale de a fi independent și imparțial și care trebuie să se asigure, furnizând informații juridice cuprinzătoare, că încheierea contractului are loc numai după ce consumatorul l-a analizat cu atenție și a luat cunoștință de domeniul de aplicare al acestuia.
(4a)
Articolele 9-19 nu sunt aplicabile contractelor negociate în afara spațiilor comerciale care prevăd îndeplinirea imediată de către comerciant și consumator a obligațiilor contractuale care le revin, iar suma care trebuie plătită de consumator nu depășește 40 EUR, dacă astfel de contracte, prin natura lor, sunt încheiate, în general, în afara spațiilor comerciale.
Statele membre pot stabili în legislația lor internă o valoare inferioară.
(4b)
Articolele 9-19 nu sunt aplicabile contractelor la distanță:
(a) încheiate prin intermediul automatelor sau al incintelor comerciale automatizate;
(b) încheiate cu operatori de telecomunicații prin intermediul telefoanelor publice cu plată pentru utilizarea acestora sau care se referă la conexiuni unice prin telefon, internet sau fax stabilite de către consumator.
(4c)
Articolul 11 alineatul (1b) şi articolele 12-19 nu sunt aplicabile contractelor la distanță privind prestarea de servicii de cazare, transport, închiriere de autovehicule, catering sau agrement în ceea ce privește contractele care prevăd o dată sau o perioadă de execuție specifică.
(4d)
Sub rezerva alineatelor 4e, 4f și 4g din prezentul articol, articolele 22-29 sunt aplicabile contractelor de vânzare.
Fără a aduce atingere articolului 24 alineatul (5), în cazul contractelor cu scop mixt articolele 22-29 se aplică doar bunurilor.
(4e)
Articolele 22a și 23a se aplică, de asemenea, contractelor de servicii și contractelor cu scop mixt.
(4f)
Articolele 22-29 nu se aplică:
(a) energiei electrice;
(b) apei și gazelor naturale, în cazul în care acestea nu sunt oferite spre vânzare în volum limitat sau cantitate fixă.
(4g)
Articolele 22-29 nu se aplică vânzării de bunuri uzate efectuate în cadrul licitațiilor publice.
____________________
JO L 271, 9.10.2002, p.
16.
2
JO L 158, 23.6.1990, p.
59.
3
JO L 33, 3.2.2009, p.
10.
Amendamentul81
Propunere de directivă
Articolul 4 – titlu
Armonizare
completă
Gradul de
armonizare
Amendamentul82
Propunere de directivă
Articolul 4
Statele membre
nu
pot menține sau introduce în legislația lor internă dispoziții
diferite față de cele stabilite în prezenta directivă
,
inclusiv dispoziții mai mult sau mai puțin stricte
, pentru a asigura un nivel
diferit
de protecție a consumatorilor.
(1)
Cu excepția cazurilor prevăzute la alineatele (1a) și (1b),
statele membre pot menține
în vigoare
sau introduce în legislația lor internă dispoziții
mai stricte
,
compatibile cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
, pentru a asigura un nivel
mai ridicat
de protecție a consumatorilor
, conform condițiilor și în limitele specificate la articolul 5, articolul 9 alineatele (5) și (6), articolele 22-29, articolul 31 alineatul (4) și articolele 34 și 35
.
(2)
Statele membre pot menține în vigoare în legislația lor internă dispoziții mai stricte, compatibile cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor, după cum se prevede în articolul 12 alineatul (4) și în articolul 13 alineatul (2).
(3)
Statele membre nu pot menține sau introduce în legislația lor internă dispoziții diferite de cele prevăzute la articolul 2, articolul 9 alineatele (1)-(4), articolul 9 alineatul (8), articolele 10 și 11, articolul 12 alineatele (1)-(3), articolul 13 alineatul (1), articolele 14-19, articolele 30-33 și articolul 36, inclusiv dispoziții mai stricte
, pentru a asigura un nivel
diferit
de protecție a consumatorilor
.
Amendamentul83
Propunere de directivă
Articolul 4a (nou)
Articolul 4a
Termene, date și expirări de termene
Regulamentul (CEE, Euratom) nr.
1182/71 al Consiliului din 3 iunie 1971 privind stabilirea regulilor care se aplică termenelor, datelor și expirării termenelor se aplică la calculul termenelor, datelor și expirării termenelor cuprinse în prezenta directivă.
____________________
JO L 124, 8.6.1971, p.
1.
Amendamentul84
Propunere de directivă
Capitolul II – titlu
Informațiile destinate consumatorilor
Informațiile destinate consumatorilor
pentru contractele negociate în spațiile comerciale
Amendamentul85
Propunere de directivă
Articolul 5 – titlu
Cerințe
generale
de informare
Cerințe de informare
pentru contractele negociate în spațiile comerciale
Amendamentul86
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – partea introductivă
(1)
Înaintea încheierii oricărui
contract
de vânzare sau de prestări servicii
, comerciantul
trebuie să îi furnizeze
consumatorului următoarele informații, în cazul în care acestea nu reies în mod evident din context:
(1)
La încheierea unui
contract
negociat în spațiile comerciale
, comerciantul
furnizează
consumatorului următoarele informații,
într-un mod clar și inteligibil,
în cazul în care acestea nu reies în mod evident din context:
Amendamentul87
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera a
(a) principalele caracteristici ale
produsului
, în mod corespunzător cu
mediul de comunicare utilizat și cu produsul
în cauză;
(a) principalele caracteristici ale
bunului sau ale serviciului
, în mod corespunzător cu
bunul sau serviciul
în cauză;
Amendamentul88
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera b
(b)
adresa geografică și
identitatea comerciantului,
precum
denumirea comercială
și, după caz, adresa geografică și identitatea comerciantului în numele căruia acționează
;
(b) identitatea comerciantului,
de exemplu,
denumirea comercială;
Amendamentul89
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera ba (nouă)
(ba) adresa comercială, numărul de telefon și de fax și adresa de e-mail a comerciantului, dacă este cazul, pentru a permite consumatorului să intre rapid în contact cu comerciantul și să comunice în mod eficient cu comerciantul;
Amendamentul90
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera c
(c) prețul cu toate taxele incluse sau, în cazul în care prețul nu poate fi calculat în avans în mod satisfăcător dată fiind natura produsului, modalitatea de calcul al prețului și, după caz, toate costurile suplimentare de transport, de livrare
sau
cheltuielile poștale sau, în cazul în care acestea nu pot fi calculate în avans în mod satisfăcător, menționarea faptului că aceste costuri suplimentare ar putea fi suportate de consumator;
(c) prețul total cu toate taxele incluse sau, în cazul în care prețul nu poate fi calculat în avans în mod rezonabil dată fiind natura bunurilor sau a serviciilor, modalitatea de calcul al prețului și, după caz, toate costurile suplimentare de transport, de livrare
,
cheltuielile poștale sau de orice altă natură sau, în cazul în care acestea nu pot fi calculate în avans în mod rezonabil, menționarea faptului că aceste costuri suplimentare ar putea fi suportate de consumator
.
În cazul unui contract pe durată nedeterminată, prețul total înseamnă costurile lunare totale
;
Amendamentul91
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera d
(d) modalitățile de plată, livrare,
executare
și soluționare a reclamațiilor
, în cazul în care acestea diferă de condițiile de diligență profesională
;
(d)
după caz,
modalitățile de plată, livrare
și executare
,
data până la care comerciantul se angajează să livreze bunurile sau să presteze serviciul
și
politica comerciantului de
soluționare a reclamațiilor;
Amendamentul92
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera f
(f)
după caz
, existența și condițiile serviciilor postvânzare și ale garanțiilor comerciale;
(f)
pe lângă o atenționare cu privire la existența unei garanții legale de conformitate pentru bunuri
, existența și condițiile serviciilor postvânzare și ale garanțiilor comerciale
, după caz
;
(fa) existența unor coduri de conduită și modalitatea în care acestea pot fi obținute, după caz;
Amendamentul93
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera g
(g) durata de valabilitate a contractului, după caz, sau în cazul unui contract pe durată nedeterminată, condițiile de reziliere a contractului;
(g) durata de valabilitate a contractului, după caz, sau
,
în cazul unui contract pe durată nedeterminată
sau al unui contract care urmează să fie prelungit în mod automat
, condițiile de reziliere a contractului;
Amendamentul94
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – litera i
(i) existența și condițiile aferente avansurilor sau altor garanții financiare care trebuie să fie plătite sau oferite de consumator la cererea comerciantului
.
(i)
după caz,
existența și condițiile aferente avansurilor sau altor garanții financiare care trebuie să fie plătite sau oferite de consumator la cererea comerciantului
;
Amendamentul95
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 1 – literele ia, ib și ic (noi)
(ia) aplicarea unor măsuri tehnice de protecție pentru conținuturile digitale, după caz;
(ib) orice interoperabilitate a conținuturilor digitale cu echipamente hardware și programe informatice de care comerciantul are cunoștință sau se poate presupune în mod rezonabil că are cunoștință, inclusiv orice situații de absență a interoperabilității, dacă este cazul;
(ic) după caz, posibilitatea și modalitatea de a recurge la un mecanism extrajudiciar de depunere și soluționare a reclamațiilor, căruia i se supune comerciantul.
Amendamentul96
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 2
(2)
Informațiile menționate la alineatul (1) fac parte integrantă din contractul de vânzare sau de prestări de servicii.
Articolul 6 Lipsa furnizării informațiilor
(2)
Alineatul (1) nu este aplicabil contractelor de livrare a unui bun sau de prestare a unui serviciu care presupun tranzacții curente și care prevăd obligația comerciantului de a livra bunul sau de a presta serviciul în cauză imediat după încheierea contractului.
Amendamentul97
Propunere de directivă
Articolul 5 – alineatul 3
(3)
Informațiile menționate la alineatul (1) fac parte integrantă din contractul de vânzare sau de prestări de servicii
.
(3)
Statele membre pot adopta sau menține cerințe precontractuale de informare suplimentare
.
Amendamentul98
Propunere de directivă
Articolul 6 – alineatul 2
(2)
Fără a aduce atingere articolelor
7 alineatul (2),
13 și 42, consecințele oricărei încălcări a articolului 5
vor fi
stabilite în conformitate cu legislația internă aplicabilă.
Statele membre prevăd în legislația lor internă căi de atac juridic eficace
prevăzute de legislația în materie de contracte
împotriva oricărei încălcări a articolului 5.
(2)
Fără a aduce atingere articolelor 13 și 42, consecințele oricărei încălcări a articolului 5
sunt
stabilite în conformitate cu legislația internă aplicabilă.
Statele membre prevăd în legislația lor internă căi de atac juridic eficace
și proporționale
împotriva oricărei încălcări a articolului 5.
Amendamentul99
Propunere de directivă
Articolul 7
Articolul 7
Cerințe de informare specifice pentru intermediari
eliminat
(1)
Înaintea încheierii contractului, intermediarul îl informează pe consumator că acționează în numele sau pe seama unui alt consumator și că, în acest caz, contractul încheiat nu poate fi considerat drept un contract între un consumator și un comerciant, ci mai curând drept un contract între doi consumatori, nefiind inclus, prin urmare, în domeniul de aplicare al prezentei directive.
(2)
Intermediarul care nu îndeplinește obligațiile prevăzute la alineatul (1) este considerat drept parte care a încheiat contractul în numele propriu.
(3)
Prezentul articol nu se aplică în cazul licitațiilor publice.
Amendamentul100
Propunere de directivă
Articolul 8
Articolul 8
eliminat
Domeniu de aplicare
Prezentul capitol se aplică contractelor la distanță și contractelor negociate în afara spațiilor comerciale.
Amendamentul101
Propunere de directivă
Articolul 9
Articolul 9
Articolul 9
Cerințe de informare pentru contractele la distanță și cele negociate în afara spațiilor comerciale
Cerințe
precontractuale
de informare pentru contractele la distanță și cele negociate în afara spațiilor comerciale
În
cazul contractelor negociate în
afara
spațiilor comerciale
, comerciantul furnizează următoarele informații,
care vor face parte integrantă din contract
:
(1)
Cu o perioadă de timp suficientă înainte ca consumatorul să fie supus obligațiilor prevăzute de orice contract la distanță, negociat
în afara
spațiului comercial sau de orice altă ofertă conexă
, comerciantul
sau persoana care acționează în numele său
furnizează
consumatorului
următoarele informații,
într-un mod clar și inteligibil
:
(a)
informațiile menționate la articolele 5 și 7 și
,
prin derogare de la articolul 5 alineatul (1) litera (d), condițiile de plată, livrare și executare, în toate cazurile
;
(a)
principalele caracteristici ale bunului sau serviciului
, în
mod corespunzător cu mediul de comunicare utilizat și cu bunul sau serviciul în cauză
;
(b)
în cazul în care se aplică dreptul de retragere
,
condițiile și procedurile de exercitare a dreptului respectiv, în conformitate cu anexa I
;
(b)
identitatea comerciantului, de exemplu, denumirea sa comercială
;
(ba) adresa comercială, numărul de telefon și de fax și adresa de e-mail a comerciantului, dacă este cazul, pentru a permite consumatorului să intre rapid în contact cu comerciantul și să comunice în mod eficient cu acesta;
(c) în cazul în care
este diferită
de
adresa sa geografică proprie, adresa geografică a locului în care comerciantul își desfășoară activitatea (
și, după caz,
adresa comerciantului
în
numele căruia acționează)
,
la care consumatorul poate trimite eventualele reclamații
;
(c)
prețul total cu toate taxele incluse sau,
în cazul în care
prețul nu poate fi calculat în avans în mod rezonabil dată fiind natura bunurilor sau a serviciilor, modalitatea
de
calcul al prețului
și, după caz,
toate costurile suplimentare de transport, de livrare, cheltuielile poștale sau de orice altă natură sau, în cazul în care cheltuielile respective nu pot fi calculate în avans în mod rezonabil
,
menționarea faptului că este posibil ca aceste costuri suplimentare să fie plătibile; în cazul unui contract pe durată nedeterminată, prețul total înseamnă costurile lunare totale
;
(d)
după caz
,
existența unor coduri
de
conduită și modalitatea în care acestea pot fi obținute
;
(d)
modalitățile de plată
,
livrare și executare, data până la care comerciantul se angajează să livreze bunurile sau să presteze serviciile și politica comerciantului
de
soluționare a reclamațiilor
;
(e)
posibilitatea
de a
recurge la soluționarea pe cale amicală
a
litigiilor
,
după caz
;
(e)
în măsura în care există un drept
de
retragere, condițiile, termenul și procedura de exercitare
a
acestui drept, inclusiv eventualele costuri care trebuie suportate de către consumator pentru returnarea bunurilor; în acest sens, comerciantul poate utiliza modelele de instrucțiuni privind retragerea prevăzute în anexa I partea
A
și modelul de formular de retragere prevăzut în anexa I partea B sau orice altă declarație clar formulată; în cazul în care comerciantul informează consumatorul utilizând modelele de instrucțiuni privind retragerea prevăzute în anexa I partea A
,
se consideră că acesta a îndeplinit cerințele de informare prevăzute în prezentul articol în ceea ce privește dreptul de retragere
;
(ea) în cazul în care dreptul de retragere nu se aplică în conformitate cu articolul 19 alineatul (1), informația conform căreia consumatorul nu va fi în măsură să-și exercite dreptul de retragere;
(f)
informația conform căreia contractul va fi încheiat cu un comerciant și, prin urmare, consumatorul va beneficia de protecția asigurată de prezenta directivă.
(f)
în plus față de o mențiune a existenței unei garanții legale de conformitate pentru bunuri, existența și condițiile privind serviciile postvânzare și garanțiile comerciale
,
după caz;
(fa) după caz, existența unor coduri de conduită și modalitatea în care pot fi obținute copii după acestea;
(fb) durata de valabilitate a contractului, după caz, sau, în cazul unui contract pe durată nedeterminată sau al unui contract care urmează să fie prelungit în mod automat, condițiile de reziliere a contractului;
(fc) după caz, durata minimă de valabilitate a obligațiilor care revin consumatorului conform contractului;
(fd) existența și condițiile aferente avansurilor sau altor garanții financiare care trebuie să fie plătite sau asigurate de consumator la cererea comerciantului;
(fe) aplicarea unor măsuri tehnice de protecție pentru conținuturile digitale, după caz;
(ff) orice interoperabilitate a conținuturilor digitale cu echipamente hardware și programe informatice de care comerciantul are cunoștință sau se poate presupune în mod rezonabil că are cunoștință, inclusiv orice situații de absență a interoperabilității, dacă este cazul;
(fg) după caz, posibilitatea și modalitatea de a recurge la un mecanism extrajudiciar de depunere și soluționare a reclamațiilor căruia i se supune comerciantul.
(2)
În cazul unei licitații publice, informațiile menționate la alineatul (1) literele (b), (ba) și (c) pot fi înlocuite cu datele echivalente ale adjudecătorului.
(3)
Informațiile menționate la alineatul (1) fac parte integrantă din contractul la distanță sau negociat în afara spațiilor comerciale.
(4)
Statele membre nu impun nicio altă cerință în ceea ce privește conținutul modelului de instrucțiuni privind retragerea prevăzut în anexa I partea A.
(5)
Pentru contractele la distanță și cele negociate în afara spațiilor comerciale având drept obiect servicii de transport sau în ceea ce privește cerințele de sănătate și siguranță, statele membre pot adopta sau menține dispoziții de drept intern care să prevadă cerințe precontractuale de informare suplimentare, cu condiția acestea să fie compatibile cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și ca astfel de cerințe să corespundă informării adecvate a consumatorilor.
(6)
Statele membre pot adopta sau menține cerințe precontractuale de informare suplimentare în cazul tuturor contractelor la distanță și încheiate în afara spațiilor comerciale având drept obiect prestări de servicii pentru care sunt prevăzute cerințe de informare suplimentare aplicabile prestatorilor de servicii stabiliți pe teritoriul lor, în conformitate cu articolul 22 alineatul (5) din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne
.
(7)
Articolul 5 nu aduce atingere Directivei 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă
2
.
(8)
Sarcina probei în ceea ce privește demonstrarea respectării cerințelor de informare menționate în prezentul capitol revine comerciantului.
____________________
JO L 376, 27.12.2006, p.
36.
2
JO L 178, 17.7.2000, p.
1.
Amendamentul102
Propunere de directivă
Articolul 10 – titlu
Condiții de formă pentru contractele negociate în afara spațiilor comerciale
Condiții de formă
referitoare la informarea precontractuală aplicabile contractelor
negociate în afara spațiilor comerciale
Amendamentul233
Propunere de directivă
Articolul 10 – alineatul 1
(1)
În cazul contractelor negociate în afara
spaţiilor comerciale
, informaţiile prevăzute la articolul 9 sunt furnizate în formularul de comandă într-un limbaj simplu şi inteligibil şi
sunt lizibile
.
Formularul de comandă include formularul standard de retragere inclus în anexa I (B).
(1)
În cazul contractelor negociate în afara
spaţiului comercial
, informaţiile prevăzute la articolul 9 sunt furnizate
consumatorului
în formularul de comandă
pe suport de hârtie sau, dacă consumatorul este de acord, pe un al suport durabil,
într-un limbaj simplu şi inteligibil şi
în mod lizibil
.
Amendamentul104
Propunere de directivă
Articolul 10 – alineatul 2
(2)
Un contract negociat în afara spațiului comercial
este
valabil numai în cazul în care consumatorul
semnează
un formular de comandă
iar în cazul în care formularul de comandă nu este pe suport de hârtie, numai dacă acesta primește o copie a formularului de comandă pe un alt suport durabil
.
(2)
Un contract negociat în afara spațiului comercial
devine
valabil numai în cazul în care consumatorul
a semnat
un formular de comandă.
Amendamentul234
Propunere de directivă
Articolul 10 – alineatul 2a (nou)
(2a)
Fără a aduce atingerea alineatelor (1) şi (2), în ceea ce priveşte contracte mixte în afara spaţiilor comerciale care prevăd îndeplinirea imediată de către comerciant şi consumator a obligaţiilor contractuale care le revin, iar suma care trebuie plătită de consumator nu depăşeşte 200 EUR:
(a) comerciantului nu i se poate solicita să furnizeze mai multe informaţii decât cele prevăzute la articolul 9 pe suport de hârtie sau pe un alt suport durabil; şi
(b) semnarea de către consumator a unui formular de comandă nu este necesară pentru demonstrarea validităţii contractului;
cu condiţia ca astfel de contracte, prin natura lor, să fie de obicei încheiate în afara sediului comercial.
Amendamentul105
Propunere de directivă
Articolul 10 – alineatul 3
(3)
Statele membre nu impun alte
condiții
de formă
decât cele prevăzute la alineatele (1) și (2)
.
(3)
Statele membre nu impun alte
condiții suplimentare
de formă
referitoare la informarea precontractuală pentru îndeplinirea obligațiilor de informare menționate la articolul 9 alineatul (1)
.
Amendamentul106
Propunere de directivă
Articolul 11 – titlu
Condiții de formă pentru contractele la distanță
Condiții de formă
referitoare la informarea precontractuală
pentru contractele la distanță
Amendamentele107, 235 şi 236
Propunere de directivă
Articolul 11 – alineatul 1
(1)
În cazul contractelor la distanță, informațiile prevăzute la articolul 9
litera (a)
sunt furnizate sau puse la dispoziția consumatorului
înaintea încheierii contractului
, fiind prezentate într-un limbaj simplu și inteligibil și
sub formă lizibilă
, într-un mod adecvat mijlocului de comunicare la distanță utilizat.
(1)
În cazul contractelor la distanță, informațiile prevăzute la articolul 9 sunt furnizate sau puse la dispoziția consumatorului
pe un suport durabil
, fiind prezentate într-un limbaj simplu și inteligibil și
sunt lizibile
, într-un mod adecvat mijlocului de comunicare la distanță utilizat.
Amendamentul108
Propunere de directivă
Articolul 11 – alineatul 2
(2)
În cazul în care comerciantul îi telefonează consumatorului în vederea încheierii unui contract la distanță, acesta își declină identitatea și specifică scopul comercial al apelului de la începutul conversației cu consumatorul.
(2)
În cazul în care comerciantul
sau un intermediar care acționează în comerciantului
îi telefonează consumatorului în vederea încheierii unui contract la distanță, acesta își declină identitatea și specifică scopul comercial al apelului de la începutul conversației cu consumatorul.
(2a)
Site-urile comerciale indică în mod clar și lizibil pe prima pagină dacă există restricții de livrare către anumite state membre, indiferent de natura acestora, inclusiv restricții privind mijloacele de plată.
Amendamentul109
Propunere de directivă
Articolul 11 – alineatul 3
(3)
În cazul în care contractul este încheiat printr-un mijloc de comunicare ce permite un spațiu sau un timp limitat pentru afișarea informației, comerciantul furnizează prin mijlocul de comunicare respectiv, înaintea încheierii
contractului
, cel puțin informațiile referitoare la principalele caracteristici ale
produsului și
prețul total
astfel cum se menționează la articolul 5
alineatul (1) literele (a) și (
c
).
Celelalte informații menționate la
articolele 5 și 7
sunt furnizate consumatorului de comerciant într-un mod adecvat, în conformitate cu alineatul (1).
(3)
În cazul în care contractul este încheiat printr-un mijloc de comunicare ce permite un spațiu sau un timp limitat pentru afișarea informației, comerciantul furnizează prin mijlocul de comunicare respectiv, înaintea încheierii
unui astfel de contract
, cel puțin informațiile
precontractuale
referitoare la principalele caracteristici ale
bunului sau serviciului,
prețul total
, durata contractului și, în cazul contractelor pe durată nedeterminată, modalitățile de reziliere a contractului prevăzute la articolul 9
alineatul (1) literele (a)
, (b), (c), (e)
și (
g
).
Celelalte informații menționate la
articolul 9
sunt furnizate consumatorului de comerciant într-un mod adecvat, în conformitate cu alineatul (1).
Amendamentul110
Propunere de directivă
Articolul 11 – alineatul 4
(4)
Consumatorul primește confirmarea tuturor informațiilor menționate la articolul 9 literele (a) – (f), pe un suport durabil, într-un termen rezonabil începând de la data încheierii unui contract la distanță și cel târziu la momentul livrării bunurilor sau al începerii furnizării serviciului solicitat, cu excepția cazului în care informațiile respective au fost deja transmise consumatorului, pe un suport durabil, înaintea încheierii unui contract la distanță.
eliminat
Amendamentul237
Propunere de directivă
Articolul 11 – alineatul 5
(5)
Statele membre nu impun alte condiţii de formă
decât cele prevăzute la alineatele
(1)
– (4)
.
(5)
Statele membre nu impun alte condiţii
suplimentare
de formă
referitoare la informarea precontractuală pentru îndeplinirea obligaţiilor de informare menţionate la articolul 9 alineatul
(1).
106
Fără a aduce atingere prevederilor de la primul paragraf, referitor la contractele menţionate la alineatul (1b) al prezentului articol, statele membre pot introduce sau menţine dispoziţii legale naţionale privind responsabilitatea contractuală a consumatorului doar în cazul în care în care acesta a confirmat comerciantului încheierea contractului pe un suport durabil.
Statele membre notifică dispoziţiile în cauză Comisiei, care va face publice aceste informaţii într-un mod uşor accesibil.
Amendamentul112
Propunere de directivă
Articolul 12 – alineatul 1a (nou)
(1a)
În cazul unui contract la distanță sau negociat în afara spațiului comercial, perioada de retragere menționată la alineatul (1) începe din ziua încheierii contractului sau din ziua în care consumatorul primește o copie pe un suport durabil a documentului contractual semnat, dacă această zi diferă de data încheierii contractului.
Amendamentul113
Propunere de directivă
Articolul 12 – alineatul 2
(2)
În cazul unui contract negociat în afara spațiului comercial, perioada de retragere începe din ziua în care consumatorul
semnează formularul
de
comandă iar
în
cazul în care formularul de comandă nu este pe suport de hârtie, în ziua în care acesta primește o copie a formularului de comandă pe un alt suport durabil.
(2)
Fără a aduce atingere alineatului (1),
în cazul unui contract
la distanță sau
negociat în afara spațiului comercial
având drept obiect livrarea de bunuri
, perioada de retragere începe din ziua în care consumatorul
sau o parte terță, alta decât transportatorul și care este specificată
de
consumator, intră efectiv
în
posesia bunurilor comandate sau:
În cazul unui contract la distanță pentru vânzarea de bunuri, perioada de retragere începe din ziua în care consumatorul sau o parte terță alta decât transportatorul și care este indicată de consumator intră efectiv în posesia fiecăruia dintre bunurile comandate.
În cazul unui contract la distanță pentru prestarea unor servicii, perioada de retragere începe din ziua încheierii contractului.
(a) în cazul bunurilor multiple comandate de către consumator în cadrul unei singure comenzi și livrate separat, la data la care este livrat ultimul bun;
(b) în cazul unui bun care constă din mai multe loturi sau piese, la data de livrare a ultimului lot sau a ultimei piese;
(c) în cazul livrării recurente a unor bunuri de același tip, în decursul unei perioade definite de timp, la data la care este livrat primul bun.
Amendamentul115
Propunere de directivă
Articolul 12 – alineatul 4
(4)
Statele membre nu împiedică părțile să-și îndeplinească obligațiile
care le revin în temeiul contractului
pe parcursul perioadei de retragere.
(4)
Statele membre nu împiedică părțile să-și îndeplinească obligațiile
contractuale
pe parcursul perioadei de retragere.
Cu toate acestea, în cazul contractelor negociate în afara spațiului comercial, statele membre pot menține în vigoare legislația națională prin care comerciantului i se interzice încasarea plății pe o anumită perioadă ulterioară încheierii contractului.
Amendamentul116
Propunere de directivă
Articolul 13
În cazul în care comerciantul nu a transmis consumatorului informațiile privind dreptul de retragere, încălcând astfel dispozițiile
din articolele
9
litera (b), 10
alineatul (1)
și 11 alineatul
(
4
), perioada de retragere
va expira
la
trei luni
de la
data la care comerciantul și-a îndeplinit celelalte obligații contractuale
.
(1)
În cazul în care comerciantul nu a transmis consumatorului informațiile privind dreptul de retragere, încălcând astfel dispozițiile
de la articolul
9 alineatul (1)
litera
(
e
), perioada de retragere
expiră
la
un an
de la
sfârșitul perioadei inițiale de retragere, astfel cum este stabilită în conformitate cu articolul 12 alineatele (1a) și (2)
.
(2)
Cu toate acestea, statele membre pot menține legislația națională în vigoare care prevede un termen mai îndelungat de expirare a perioadei de retragere.
Amendamentul238 şi 239
Propunere de directivă
Articolul 14 – alineatul 1
Consumatorul informează comerciantul cu privire la decizia sa de retragere,
pe un suport durabil, în cadrul unei declaraţii adresate comerciantului şi redactate cu propriile cuvinte sau utilizând formularul de retragere standard prevăzut în anexa I(B).
(1)
Înainte de expirarea perioadei de retragere,
consumatorul informează comerciantul cu privire la decizia sa de retragere
.
În acest scop
,
consumatorul are posibilitatea:
(a) fie de a recurge la modelul de formular de retragere prevăzut în anexa I partea (B) sau de a formula în termeni clari o declaraţie de orice alt tip, sau
(b) fie de a returna bunurile comerciantului, împreună cu o declaraţie formulată în termeni clari de către consumator în care acesta îşi prezintă decizia de retragere.
Statele membre nu
impun
nicio altă condiţie de formă
care să se aplice formularului
de retragere
standard menţionat anterior
.
Statele membre nu
stabilesc
nicio altă condiţie de formă
aplicabilă modelului
de
formular de
retragere
, în afară de cele prevăzute în anexa I partea B
.
Amendamentul240
Propunere de directivă
Articolul 14 – alineatul 2
(2)
În cazul contractelor la distanţă încheiate prin internet, comerciantul poate, în afara posibilităţilor menţionate la alineatul (1), să acorde consumatorului opţiunea de a completa pe site-ul internet al comerciantului
formularul electronic de retragere standard
.
În
acest caz
, comerciantul transmite consumatorului
prin e-mail
, fără întârziere, confirmarea de primire a formularului de retragere.
(2)
În cazul contractelor la distanţă încheiate prin internet, comerciantul poate, în afara posibilităţilor menţionate la alineatul (1), să acorde consumatorului opţiunea de a completa
şi de a transmite electronic fie modelul de formular de retragere prevăzut în anexa I partea B, fie o declaraţie de orice alt tip formulată în termeni clari
pe site-ul internet al comerciantului.
În
aceste cazuri
, comerciantul transmite consumatorului, fără întârziere,
prin e-mail sau pe un suport durabil,
confirmarea de primire a formularului de retragere.
Amendamentul119
Propunere de directivă
Articolul 15 – literele a și b
(a) de a executa contractul la distanță sau contractul negociat în afara spațiului comercial sau
(a) de a executa contractul la distanță sau contractul negociat în afara spațiului comercial sau
(b) de a încheia
un contract
negociat în afara spațiului comercial, în cazul în care consumatorul a efectuat o comandă.
(b) de a încheia
contractul la distanță sau
negociat în afara spațiului comercial, în cazul în care consumatorul a efectuat o comandă.
Amendamentul120
Propunere de directivă
Articolul 16 – alineatul 1
(1)
Comerciantul rambursează
price
sumă pe care a primit-o ca plată din partea consumatorului, în termen de
treizeci de
zile de la data la care primește
comunicarea retragerii
.
(1)
Comerciantul rambursează
orice
sumă pe care a primit-o ca plată din partea consumatorului,
inclusiv, după caz, costurile livrării, fără întârziere nejustificată și,
în
orice caz, în
termen de
cel mult paisprezece
zile de la data la care
consumatorul îl informează în legătură cu decizia sa de retragere în conformitate cu articolul 14.
Comerciantul poate efectua această rambursare prin orice mijloc de plată care este legal în țara în care consumatorul
primește
suma rambursată și cu condiția de a nu impune consumatorului niciun comision ca urmare a rambursării
.
Amendamentul241
Propunere de directivă
Articolul 16 – alineatul 2
(2)
În cazul contractelor de vânzare
,
comerciantul poate amâna rambursarea până la
data primirii sau a colectării bunurilor care au făcut obiectul vânzării, sau până la
momentul primirii unei dovezi din partea consumatorului conform căreia acesta a trimis bunurile către comerciant
, fiind aplicată cea mai rapidă dintre cele două variante menţionate
.
(2)
Fără a aduce atingere alineatului (1), comerciantul nu este obligat să ramburseze costurile de livrare suplimentare
în cazul
în care consumatorul a ales în mod explicit un alt tip de livrare decât livrarea standard.
122 În cazul
contractelor de vânzare comerciantul poate amâna rambursarea până la momentul primirii unei dovezi din partea consumatorului conform căreia acesta a trimis bunurile către comerciant.
Amendamentul122
Propunere de directivă
Articolul 17 – alineatul 1
(1)
În cazul
în care, în cadrul
unui contract de
vânzări
,
posesia efectivă a bunurilor a fost transferată consumatorului sau, la cererea acestuia, unei părți terțe înainte de expirarea perioadei de retragere,
consumatorul trimite înapoi bunurile sau le
transmite
comerciantului sau unei persoane autorizate de comerciant să le
primească
, în termen de paisprezece zile de la data la care acesta comunică comerciantului
retragerea
, cu excepția cazului în care comerciantul s-a oferit să recupereze bunurile el însuși.
(1)
În cazul unui contract
la distanță sau negociat în afara spațiului comercial având drept obiect livrarea
de
bunuri
, consumatorul trimite înapoi bunurile sau le
înmânează
comerciantului sau unei persoane autorizate de comerciant să le
recepționeze
,
fără întârziere nejustificată și
în termen de
cel mult
paisprezece zile de la data la care acesta comunică comerciantului
decizia sa de retragere în conformitate cu articolul 14
, cu excepția cazului în care comerciantul s-a oferit să recupereze bunurile el însuși.
Consumatorul suportă doar costurile directe legate de returnarea bunurilor
, cu excepția cazului
în care comerciantul acceptă să își asume acele costuri.
Consumatorul suportă doar costurile directe legate de returnarea bunurilor
.
Acesta nu suportă costurile respective
în
cazul în
care comerciantul acceptă
în cadrul contractului
să își asume acele costuri
sau în cazul în care prețul bunurilor ce urmează a fi returnate depășește 40 EUR
.
Amendamentul123
Propunere de directivă
Articolul 17 – alineatul 2
(2)
Consumatorul este responsabil doar în ceea ce privește diminuarea valorii bunurilor care rezultă din manipulări altele decât cele necesare pentru
garantarea
naturii și funcționării bunurilor.
Acesta
nu este responsabil pentru
diminuarea
valorii în cazul în care comerciantul a omis să îl informeze cu privire la dreptul său de retragere în conformitate cu articolul 9 litera (
b
).
În ceea ce privește contractele de servicii care fac obiectul unui drept de retragere, consumatorul nu suportă nici un cost pentru serviciile prestate, în totalitate sau parțial, în cursul perioadei de retragere.
(2)
Consumatorul este responsabil doar în ceea ce privește diminuarea valorii bunurilor care rezultă din manipulări altele decât cele necesare pentru
determinarea
naturii
, calităților
și funcționării bunurilor.
Indiferent de situație, consumatorul
nu este responsabil pentru
nicio diminuare a
valorii
bunurilor
în cazul în care comerciantul a omis să îl informeze cu privire la dreptul său de retragere în conformitate cu articolul 9
alineatul (1)
litera (
e
).
(2a)
Cu excepția dispozițiilor din prezentul articol, consumatorului nu îi revine nicio responsabilitate prin exercitarea dreptului de retragere.
Amendamentul125
Propunere de directivă
Articolul 18 – alineatul 1
(1)
Fără a aduce atingere articolului 15 din Directiva 2008/48/CE, în cazul în care consumatorul exercită dreptul său de retragere din cadrul unui contract la distanță sau al unui contract negociat în afara spațiului comercial în conformitate cu articolele 12-17, orice contract
auxiliar
este reziliat în mod automat, fără costuri pentru consumator.
(1)
Fără a aduce atingere articolului 15 din Directiva 2008/48/CE, în cazul în care consumatorul exercită dreptul său de retragere din cadrul unui contract la distanță sau al unui contract negociat în afara spațiului comercial în conformitate cu articolele 12-17, orice contract
conex
este reziliat în mod automat, fără costuri pentru consumator
, în afara celor prevăzute în prezenta directivă
.
Amendamentul126
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – partea introductivă
(1)
În ceea ce privește contractele la distanță, dreptul de retragere nu se aplică:
(1)
În ceea ce privește contractele la distanță
și contractele negociate în afara spațiului comercial
, dreptul de retragere nu se aplică:
Amendamentul127
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera a
(a) serviciilor a căror executare a început, cu acordul prealabil expres al consumatorului, înainte de expirarea termenului de paisprezece zile prevăzut la articolul 12;
(a) serviciilor a căror executare a început, cu acordul prealabil expres al consumatorului
înregistrat pe un suport durabil
, înainte de expirarea termenului de paisprezece zile prevăzut la articolul 12;
în astfel de cazuri, acordul trebuie să se refere și la renunțarea la dreptul consumatorului de a se retrage;
Amendamentul128
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera b
(b) furnizării de bunuri sau servicii al căror preț depinde de fluctuațiile de pe
piața financiară
pe care comerciantul nu le poate controla;
(b) furnizării de bunuri sau servicii al căror preț depinde de fluctuațiile de pe
piață
pe care comerciantul nu le poate controla
și care ar putea avea loc pe parcursul perioadei de retragere
;
Amendamentul129
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera c
(c) furnizării de bunuri confecționate după specificațiile prezentate de consumator sau personalizate în mod clar sau care sunt susceptibile a se deteriora sau a se perima rapid;
(c) furnizării de bunuri confecționate
sau de servicii prestate
după specificațiile prezentate de consumator sau personalizate în mod clar
, care au obligat comerciantul să realizeze aranjamente individuale pe care nu le poate utiliza cu alte ocazii
sau care sunt susceptibile a se deteriora sau a se perima rapid;
Amendamentul130
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera d
(d) furnizării de
vin
al
cărui preț
a fost
convenit în momentul încheierii contractului
de
vânzare, a cărui livrare nu poate fi efectuată înainte
de
expirarea termenului menționat la articolul 22 alineatul (1) și a cărui valoare reală depinde de fluctuațiile de pe piață pe care comerciantul nu le poate controla
;
(d) furnizării de
:
- produse alimentare,
- băuturi
- produse farmaceutice sau
- alte produse sensibile din punct de vedere igienic,
al
căror ambalaj sau sigiliu
a fost
deja desfăcut de către consumator, după ce a fost informat cu privire la exceptarea
de
la dreptul
de
retragere
;
(da) în cazul contractelor pentru care consumatorul, pentru a răspunde unei urgențe imperioase, a solicitat executarea imediată de către comerciant; dacă, cu această ocazie, comerciantul furnizează sau vinde servicii sau bunuri suplimentare, altele decât cele strict necesare pentru a răspunde urgenței imperioase cu care se confruntă consumatorul, dreptul de retragere se aplică acestor bunuri sau servicii suplimentare;
(db) contractelor pentru care consumatorul a solicitat în mod expres comerciantului să se deplaseze la domiciliu pentru a efectua lucrări de reparație sau de întreținere; dacă, cu ocazia unei astfel de vizite, comerciantul prestează alte servicii în afara celor solicitate în mod expres de consumator sau furnizează alte bunuri decât piesele de schimb indispensabile lucrărilor de întreținere sau de reparație, dreptul de retragere se aplică respectivelor servicii sau bunuri suplimentare;
Amendamentul132
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera f
(f) furnizării de ziare, periodice și reviste;
(f) furnizării de ziare, periodice și reviste
, cu excepția contractelor de abonament pentru furnizarea de astfel de publicații
;
Amendamentul133
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera g
(g) serviciilor de jocuri și loterie;
eliminat
Amendamentul134
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 1 – litera h
(h) contractelor încheiate în cadrul unei licitații.
(h) contractelor încheiate în cadrul unei licitații
publice
.
(ha) furnizării de conținut digitale, de îndată ce consumatorul a început să descarce conținutul digital respectiv.
Amendamentul135
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 2
(2)
În ceea ce privește contractele negociate în afara spațiului comercial, dreptul de retragere nu se aplică:
eliminat
(a) în cazul contractelor privind furnizarea de alimente, băuturi sau alte bunuri destinate consumului curent în gospodărie, selectate în prealabil de către consumator cu ajutorul unui mijloc de comunicare la distanță și livrate fizic la domiciliul, reședința sau locul de muncă al consumatorului de către comerciantul care vinde de obicei astfel de bunuri în propriul spațiu comercial;
(b) în cazul contractelor pentru care consumatorul, pentru a răspunde unei urgențe imediate, a solicitat executarea imediată a contractului de către comerciant; dacă, cu această ocazie, comerciantul furnizează sau vinde servicii sau bunuri suplimentare, altele decât cele care sunt strict necesare pentru a răspunde urgenței imediate a consumatorului, dreptul de retragere se aplică acestor servicii sau bunuri suplimentare;
(c) în cazul contractelor pentru care consumatorul a solicitat în mod specific comerciantului, cu ajutorul unui mijloc de comunicare la distanță, să se deplaseze la domiciliul acestuia pentru a efectua lucrări de reparație sau de întreținere a proprietății sale; dacă, cu această ocazie, comerciantul furnizează alte servicii pe lângă cele solicitate în mod specific de consumator sau bunuri altele decât piesele de schimb indispensabile lucrărilor de întreținere sau de reparație, dreptul de retragere se aplică acelor servicii sau bunuri suplimentare.
Amendamentul136
Propunere de directivă
Articolul 19 – alineatul 3
(
3
)
Părțile
pot conveni să nu aplice
alineatele
(1)
și (2)
.
(
2
)
Comerciantul și consumatorul
pot conveni să nu aplice
alineatul
(1).
Amendamentul137
Propunere de directivă
Articolul 20
Articolul 20
Contracte la distanță și contracte negociate în afara spațiilor comerciale excluse
eliminat
(1)
Articolele 8-19 nu sunt aplicabile contractelor la distanță și contractelor negociate în afara spațiilor comerciale:
(a) privind vânzarea de bunuri imobiliare sau referitoare la alte drepturi privind bunuri imobiliare, cu excepția contractelor privind închirierea și lucrările legate de bunuri imobiliare;
(b) încheiate prin intermediul automatelor sau incintelor comerciale automatizate;
(c) încheiate cu operatori de telecomunicații prin intermediul cabinelor telefonice publice în scopul utilizării acestora din urmă;
(d) privind furnizarea de alimente sau de băuturi de către un comerciant în cadrul deplasărilor frecvente și regulate în vecinătatea spațiului său comercial.
(2)
Articolele 8-19 nu sunt aplicabile contractelor negociate în afara spațiilor comerciale, referitoare la:
(a) asigurări,
(b) servicii financiare al căror preț depinde de fluctuațiile de pe piața financiară asupra cărora comerciantul nu are niciun control, care pot apărea în timpul perioadei de retragere, astfel cum sunt definite la articolul 6 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2002/65/CE și
(c) credite care intră sub incidența Directivei 2008/48/CE.
(3)
Articolele 8-19 nu sunt aplicabile contractelor la distanță privind prestarea de servicii de cazare, transport, închiriere de mașini, catering sau agrement în ceea ce privește contractele care prevăd o dată sau o perioadă de execuție specifică.
Amendamentul138
Propunere de directivă
Articolul 21
Articolul 21
Domeniu de aplicare
eliminat
(1)
Prezentul capitol se aplică în cazul contractelor de vânzări.
Fără a aduce atingere articolului 24 alineatul (5), în cazul în care contractul este un contract cu scop mixt având drept obiect atât bunuri, cât și servicii, prezentul capitol se aplică doar bunurilor.
(2)
Prezentul capitol se aplică, de asemenea, în cazul contractelor de furnizare de bunuri care trebuie fabricate sau produse.
(3)
Prezentul capitol nu se aplică pieselor de schimb înlocuite de comerciant pentru a remedia lipsa de conformitate a bunurilor prin intermediul unei reparații în temeiul articolului 26.
(4)
Statele membre pot decide să nu aplice dispozițiile prezentului capitol în cazul vânzării de bunuri uzate în cadrul licitațiilor publice.
Amendamentul139
Propunere de directivă
Articolul 22 – alineatul 1
(1)
Cu excepția cazului
în care părțile au
convenit altfel
, comerciantul livrează bunurile transferând posesia efectivă a bunurilor către consumator sau către o parte terță indicată de
acesta,
alta decât transportatorul, în termen
de
cel mult treizeci de zile de la data încheierii contractului.
(1)
În
cazul în
care părțile
nu
au
ajuns la un acord cu privire la momentul livrării
, comerciantul livrează bunurile transferând posesia efectivă a bunurilor către consumator sau către o parte terță
,
indicată de
consumator și
alta decât transportatorul, în
cel mai scurt
termen
posibil și în
cel mult treizeci de zile de la data încheierii contractului.
Amendamentul140
Propunere de directivă
Articolul 22 – alineatul 2
(2)
În cazul în care comerciantul nu și-a îndeplinit obligațiile privind livrarea
,
consumatorul
poate pretinde rambursarea oricăror sume plătite
în
termen de șapte zile de la data livrării prevăzută la
alineatul (1).
(2)
În cazul în care comerciantul nu și-a îndeplinit obligațiile privind livrarea
bunurilor la momentul convenit împreună cu
consumatorul
sau
în
conformitate cu
alineatul (1)
, consumatorul are dreptul de a rezilia contractul, cu excepția cazului în care bunurile sunt livrate într-un nou termen care trebuie stabilit de către consumator și care nu depășește șapte zile.
În acest scop, consumatorul transmite în scris o notificare prealabilă comerciantului, precizând noua perioadă de livrare și exprimându-și intenția de a rezilia contractul în cazul în care livrarea nu are loc până la expirarea noii perioade de livrare.
În cazul în care, la expirarea acestei perioade, nu a fost luată nicio măsură, se consideră că consumatorul s-a retras din contract
.
Fără a aduce atingere primului paragraf, consumatorul are dreptul de a rezilia contractul, cu efect imediat, în cazul în care comerciantul a refuzat în mod implicit sau explicit să livreze bunurile sau în cazul în care respectarea convenției cu privire la momentului livrării este considerată ca fiind un element esențial al contractului, ținând seama de împrejurările care însoțesc încheierea contractului.
(2a)
La rezilierea contractului, comerciantul rambursează imediat toate sumele plătite în temeiul contractului, indiferent de situație și în termen de cel mult șapte zile de la rezilierea contractului.
(2b)
Prezentul articol nu aduce atingere dreptului consumatorului de a solicita despăgubiri.
Amendamentul141
Propunere de directivă
Articolul 22a (nou)
Articolul 22a
Dreptul de a livra bunuri sau de a furniza servicii în alt stat membru
În cazul unui contract la distanță, consumatorul are dreptul să solicite comerciantului să livreze bunurile sau să presteze serviciile în alt stat membru.
Comerciantul îndeplinește cererea consumatorului, dacă aceasta este realizabilă din punct de vedere tehnic și dacă consumatorul este de acord să suporte toate costurile aferente.
Indiferent de situație, comerciantul menționează respectivele costuri în prealabil.
Amendamentul142
Propunere de directivă
Articolul 22b (nou)
Articolul 22b
Modalități de plată
(1)
Comerciantul și consumatorul pot conveni asupra unei plăți în avans sau a unui avans la livrare.
(2)
În conformitate cu articolul 52 alineatul (3) din Directiva 2007/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne
, statele membre pot interzice sau limita dreptul comercianților de a solicita comisioane din partea consumatorilor, luând în considerare necesitatea de a încuraja concurența și de a promova utilizarea de instrumente de plată eficiente.
(3)
Statele membre interzic comercianților să perceapă de la consumatori comisioane aferente utilizării unui anumit mijloc de plată care depășesc costul suportat de comerciant pentru utilizarea unor astfel de modalități de plată.
JO L 319, 5.12.2007, p.
1.
Amendamentul143
Propunere de directivă
Articolul 23 – alineatul 1
(1)
Riscul de pierdere sau de deteriorare a bunurilor este transferat consumatorului în momentul în care acesta sau o parte terță indicată de
acesta
, alta decât transportatorul, intră efectiv în posesia bunurilor.
(1)
Riscul de pierdere sau de deteriorare a bunurilor este transferat consumatorului în momentul în care acesta sau o parte terță indicată de
consumator
, alta decât transportatorul, intră efectiv în posesia bunurilor.
Riscul este transferat consumatorului în momentul livrării bunurilor către transportator, dacă transportatorul a fost însărcinat să transporte bunurile de către consumator, iar opțiunea respectivă nu a fost oferită de către comerciant, fără a aduce atingere drepturilor consumatorului față de transportator.
Amendamentul144
Propunere de directivă
Articolul 23 – alineatul 2
(2)
Riscul menționat la alineatul (1) este transferat consumatorului în momentul livrării, astfel cum s-a convenit de către părți, în cazul în care consumatorul sau o parte terță indicată de acesta, alta decât transportatorul, nu ia măsurile necesare în mod rezonabil pentru a intra efectiv în posesia bunurilor.
(2)
Riscul menționat la alineatul (1) este transferat consumatorului în momentul livrării, astfel cum s-a convenit de către părți, în cazul în care consumatorul sau o parte terță indicată de acesta, alta decât transportatorul, nu ia
în mod evident
măsurile necesare în mod rezonabil pentru a intra efectiv în posesia bunurilor.
Amendamentul145
Propunere de directivă
Articolul 23a (nou)
Articolul 23a
Durata contractelor
(1)
Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentei directive privind clauzele contractuale abuzive, contractele încheiate între consumatori și comercianți nu pot prevedea o perioadă inițială de angajament mai mare de 12 luni.
(2)
La sfârșitul perioadei de angajament inițiale de 12 luni, consumatorii au dreptul de a rezilia contractul în orice moment.
Rezilierea contractului este condiționată de o perioadă de notificare prealabilă care nu poate depăși două luni.
Consumatorii au dreptul să transmită o astfel de notificare înaintea expirării perioadei inițiale de angajament cu scopul de a rezilia contractul, rezilierea intrând în vigoare la expirarea perioadei în cauză.
Amendamentul146
Propunere de directivă
Articolul 24 – alineatul 1
(1)
Comerciantul livrează bunurile în conformitate cu contractul
de vânzare
.
(1)
Comerciantul livrează bunurile în conformitate cu contractul
, în special în ceea ce privește calitatea și cantitatea, care au fost definite de comun acord de către părți
.
Amendamentul147
Propunere de directivă
Articolul 24 – alineatul 2 – litera a
(a) corespund descrierii furnizate de comerciant și posedă calitățile bunurilor pe care comerciantul le-a prezentat consumatorului ca mostră sau ca model
;
(a) corespund descrierii furnizate de comerciant și posedă calitățile bunurilor pe care comerciantul le-a prezentat consumatorului ca mostră sau ca model
și
Amendamentul148
Propunere de directivă
Articolul 24 – alineatul 2 – litera b
(b) sunt corespunzătoare scopului
special pentru care consumatorul le solicită și pe care el l-a adus la cunoștința comerciantului
la încheierea contractului și
pe care comerciantul l-a acceptat;
(b) sunt corespunzătoare
, în absența unui acord privind caracteristicile lor,
scopului
preconizat de către părți
la încheierea contractului și
Amendamentul149
Propunere de directivă
Articolul 24 – alineatul 2 – literele c și d (noi)
(c) sunt corespunzătoare scopurilor pentru care bunurile de același tip
se utilizează
în mod normal sau
(c) sunt corespunzătoare scopurilor pentru care bunurile de același tip
s-ar utiliza
în mod normal
și prezintă calitatea și performanța care sunt normale pentru bunurile de același tip, ținându-se seama printre altele de scop, aspect, durabilitate și finisaj, și la care consumatorul se poate aștepta în mod rezonabil, dată fiind natura bunurilor și ținându-se seama de orice declarații publice privind caracteristicile specifice ale bunurilor făcute de comerciant, producător
sau
reprezentantul acestuia, în special prin intermediul publicității sau al etichetării.
(d)prezintă calitatea și performanța care sunt normale pentru bunurile de același tip și la care consumatorul se poate aștepta în mod rezonabil, dată fiind natura bunurilor și ținându-se seama de orice declarații publice privind caracteristicile specifice ale bunurilor făcute de comerciant, producător sau reprezentantul acestuia, în special prin intermediul publicității sau al etichetării.
Amendamentul151
Propunere de directivă
Articolul 24 – alineatul 4 – litera b
(b) declarația în cauză fusese rectificată înainte de încheierea contractului;
(b) declarația în cauză fusese rectificată înainte de încheierea contractului
în timp util și într-un mod echivalent sau cel puțin într-un mod evident în cadrul documentului contractual
;
Amendamentul152
Propunere de directivă
Articolul 24 – alineatul 5
(5)
Orice neconformitate datorată unei instalări incorecte
a bunurilor se consideră echivalentă unei neconformități a bunurilor
, în cazul în care instalarea face parte din contractul de vânzare a bunurilor și bunurile au fost instalate de comerciant sau sub responsabilitatea sa.
Această dispoziție se aplică, de asemenea, în cazul în care bunurile, destinate a fi instalate de consumator, sunt instalate de acesta și instalarea incorectă se datorează unei erori din instrucțiunile de instalare.
(5)
Comerciantul este responsabil pentru
orice neconformitate
rezultată în urma ambalării sau
datorată unei instalări incorecte, în cazul în care instalarea face parte din contractul de vânzare și bunurile au fost instalate de comerciant sau sub responsabilitatea sa.
Această dispoziție se aplică, de asemenea, în cazul în care bunurile, destinate a fi instalate de consumator, sunt instalate de acesta și instalarea incorectă se datorează unei erori din instrucțiunile de instalare.
Amendamentul153
Propunere de directivă
Articolul 26 – alineatul 1
(1)
Astfel cum se prevede la alineatele (2)-(5),
în cazul în care bunurile nu sunt conforme contractului, consumatorul poate pretinde:
(1)
În cazul în care bunurile nu sunt conforme contractului, consumatorul poate pretinde
fie
:
(a) remedierea neconformității prin reparare sau înlocuire,
(a) remedierea neconformității prin reparare sau înlocuire
în conformitate cu alineatele (2)
,
(3) și (5), fie
(b) reducerea prețului,
(b) reducerea prețului
în mod corespunzător sau anularea contractului de vânzare în conformitate cu alineatele (4)
,
(5) și (5a).
(c) anularea contractului.
Amendamentul154
Propunere de directivă
Articolul 26 – alineatul 2
(2)
Comerciantul remediază neconformitatea
,
la alegere, fie prin reparare, fie prin înlocuire
.
(2)
Consumatorul poate solicita comerciantului, într-o primă fază, repararea bunului sau înlocuirea acestuia, cu condiția ca acest lucru să nu fie imposibil sau disproporționat
.
Amendamentul155
Propunere de directivă
Articolul 26 – alineatul 3
(3)
În cazul în care
comerciantul a demonstrat că remedierea neconformității prin reparare sau înlocuire este ilicită, imposibilă sau că i-ar impune acestuia un efort disproporționat, consumatorul poate opta pentru o reducere a prețului sau pentru anularea contractului.
Efortul comerciantului este disproporționat în cazul în care îi
impune costuri
excesive în comparație cu reducerea prețului sau anularea contractului, luând în considerare valoarea bunurilor în absența unei neconformități și importanța neconformității.
(3)
Oricare dintre căile de remediere prevăzute la alineatul (2) se consideră disproporționată
în cazul în care
ar
impune costuri
asupra comerciantului care nu ar fi rezonabile în comparație cu remedierea alternativă (reparare sau înlocuire):
Consumatorul nu are dreptul de a cere anularea contractului în cazul în care
neconformitatea
este minoră.
(a) având în vedere valoarea pe care ar avea-o bunul dacă nu ar fi existat
neconformitatea
,
(b) luând în considerare importanța neconformității,
(c) luând în considerare problema dacă ar putea fi utilizate alte soluții de remediere (reparare sau înlocuire) fără inconveniente semnificative pentru consumator.
Repararea sau înlocuirea trebuie efectuată într-un termen rezonabil și fără inconveniente majore pentru consumator.
Amendamentul156
Propunere de directivă
Articolul 26 – alineatul 4
(4)
Consumatorul poate
recurge la orice măsură disponibilă în temeiul alineatului (1)
, în cazul existenței uneia dintre următoarele situații:
(4)
Fără a aduce atingere alineatului (5b),
consumatorul poate
solicita o reducere corespunzătoare a prețului sau anularea contractului de vânzare
, în cazul existenței uneia dintre următoarele situații:
(a)
comerciantul a refuzat implicit
sau
explicit remedierea neconformității
;
(a)
consumatorul nu are dreptul la repararea
sau
înlocuirea bunului
;
(aa) comerciantul a refuzat implicit sau explicit remedierea neconformității;
(b) comerciantul nu a remediat neconformitatea într-un termen rezonabil;
(b) comerciantul nu a remediat neconformitatea într-un termen rezonabil;
(c) comerciantul
a încercat să remedieze
neconformitatea, cauzând un inconvenient major pentru consumator
;
(c) comerciantul
a remediat
neconformitatea, cauzând un inconvenient major pentru consumator
.
(d) același defect a reapărut de mai multe ori într-o perioadă scurtă de timp.
Amendamentul158
Propunere de directivă
Articolul 26 – alineatul 5a (nou)
(5a)
Consumatorul nu are dreptul de a cere anularea contractului în cazul în care neconformitatea este minoră.
Amendamentul159
Propunere de directivă
Articolul 26 – alineatul 5b (nou)
(5b)
Statele membre pot adopta sau menține dispoziții legale naționale care conferă consumatorilor, în cazul unei neconformități, dreptul de a dispune de un scurt interval pentru a rezilia contractul și a obține o rambursare integrală sau de a alege liber între modalitățile de remediere menționate la alineatul (1), pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor.
Amendamentul160
Propunere de directivă
Articolul 27 – alineatul 2
(2)
Fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului capitol, Consumatorul poate solicita despăgubiri pentru orice pierdere neremediată în conformitate cu articolul 26.
(2)
În conformitate cu dreptul național aplicabil și
fără a aduce atingere dispozițiilor prezentului capitol, consumatorul poate solicita despăgubiri pentru orice pierdere neremediată în conformitate cu articolul 26.
Amendamentul161
Propunere de directivă
Articolul 27a (nou)
Articolul 27a
Dreptul la căi de atac
În cazul în care comerciantul, în calitate de vânzător final, este considerat responsabil față de consumator pentru o neconformitate ca urmare a unei acțiuni sau omisiuni a producătorului, a unui vânzător anterior din cadrul aceluiași lanț contractual sau a unei alte persoane intermediare, comerciantul, în calitate de vânzător final, poate solicita despăgubiri de la persoana sau persoanele responsabile din cadrul lanțului contractual.
Persoana sau persoanele responsabile de la care comerciantul, în calitate de vânzător final, poate solicita despăgubiri, precum și procedura care trebuie urmată și modalitățile disponibile sunt stabilite în legislația națională astfel încât să se garanteze eficacitatea dreptului respectiv.
O persoană considerată responsabilă în sensul primului paragraf trebuie să dovedească că nu este responsabilă pentru neconformitate sau că remedierea oferită de vânzătorul final consumatorului nu era de fapt datorată.
Amendamentul162
Propunere de directivă
Articolul 28 – alineatul 2
(2)
În cazul în care comerciantul a remediat neconformitatea prin înlocuire, acesta este considerat responsabil în temeiul articolului 25 dacă neconformitatea apare în termen de doi ani de la momentul în care consumatorul sau o parte terță indicată de consumator a intrat efectiv în posesia bunurilor înlocuite.
eliminat
Amendamentul163
Propunere de directivă
Articolul 28 – alineatul 4
(4)
Pentru a beneficia de drepturile sale în temeiul articolului 25, consumatorul informează comerciantul cu privire la neconformitate în termen de două luni de la data la care a constatat neconformitatea.
eliminat
Amendamentul164
Propunere de directivă
Articolul 28 – alineatul 5a (nou)
(5a)
Statele membre pot adopta sau menține dispoziții legale naționale care stabilesc perioade de responsabilitate mai îndelungate, perioade mai lungi pentru răsturnarea sarcinii probei în favoarea consumatorului sau norme specifice pentru neconformități grave constatate după expirarea perioadei de responsabilitate, pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor.
Amendamentul165
Propunere de directivă
Articolul 28a (nou)
Articolul 28a
Comunicare și contact
Comerciantul garantează că pe perioada unui contract de prestări de servicii sau după încheierea unui contract de vânzare poate fi contactat în condiții adecvate până la expirarea termenului menționat la articolul 28 alineatul (1) pentru declarații, comunicări sau întrebări ale consumatorului în legătură cu drepturile și obligațiile rezultate din contractul de prestări de servicii sau de vânzare.
Comerciantul trebuie să garanteze în special că declarațiile consumatorului legate de contract ajung la el fără întârziere, iar consumatorul este informat de îndată de primire.
Pentru recepționarea prin telefon a declarațiilor, comunicărilor sau întrebărilor consumatorului în legătură cu contractul de prestări de servicii sau de vânzare, precum și pentru răspunsurile date la acestea, nu se percep costuri consumatorului; acest lucru nu aduce atingere dreptului furnizorului de servicii de telecomunicații la o taxă de conectare.
Amendamentul166
Propunere de directivă
Articolul 29 – alineatul 2 – partea introductivă
(2)
Certificatul de garanție trebuie redactat într-un limbaj simplu, inteligibil
și
trebuie să fie lizibil.
El
include următoarele:
(2)
Certificatul de garanție trebuie redactat într-un limbaj simplu, inteligibil
,
trebuie să fie lizibil
și cu litere de aceeași dimensiune
.
Acesta se redactează în limba în care a fost redactat contractul.
Certificatul de garanție
include următoarele:
Amendamentul167
Propunere de directivă
Articolul 29 – alineatul 2 – literele a, b și c
(a) drepturile juridice ale consumatorului,
astfel cum se prevede la articolul 26
și o declarație clară prin care se indică faptul că acele drepturi nu sunt afectate de garanția comercială,
(a) drepturile juridice ale consumatorului
în conformitate cu articolele 26 și 28 și dispozițiile dreptului național aplicabil
,
precum
și o declarație clară prin care se indică faptul că acele drepturi nu sunt afectate de garanția comercială,
(b) descrierea conținutului garanției comerciale și a condițiilor pentru solicitarea de despăgubiri, în special durata, domeniul de aplicare teritorial al garanției, precum și numele și adresa garantului,
(b) descrierea conținutului garanției comerciale și a condițiilor pentru solicitarea de despăgubiri, în special durata, domeniul de aplicare teritorial al garanției, precum și numele și adresa garantului,
(c)
fără a aduce atingere articolelor 32 și 35 și anexei III punctul 1 litera (j), mențiunea, după caz,
conform căreia garanția comercială
nu
poate fi transferată către un cumpărător ulterior.
(c)
informația
conform căreia garanția comercială poate fi transferată către un cumpărător ulterior.
Amendamentul168
Propunere de directivă
Articolul 29 – alineatul 3
(3)
În cazul în care consumatorul solicită acest lucru,
comerciantul îi furnizează certificatul de garanție pe un suport durabil
.
(3)
Comerciantul furnizează certificatul de garanție pe un suport durabil și,
în cazul în care consumatorul solicită acest lucru,
de asemenea pe hârtie
.
Amendamentul169
Propunere de directivă
Articolul 30 – alineatul 1
(1)
Prezentul capitol se aplică în cazul clauzelor contractuale redactate în prealabil de către comerciant sau de către o parte terță,
pe
care consumatorul
le-a acceptat fără a avea
posibilitatea de a
le
influența conținutul, în special dacă
aceste clauze contractuale fac
parte dintr-un contract de adeziune.
(1)
Prezentul capitol se aplică în cazul clauzelor contractuale redactate în prealabil de către comerciant sau de către o parte terță, care
nu au fost negociate individual.
Se consideră întotdeauna că o clauză contractuală nu s-a negociat individual atunci când a fost redactată în prealabil, iar, din acest motiv,
consumatorul
nu a avut
posibilitatea de a influența conținutul
clauzei contractuale
, în special dacă
această clauză contractuală face
parte dintr-un contract de adeziune.
Amendamentul170
Propunere de directivă
Articolul 30 – alineatul 2
(2)
Faptul că
consumatorul a avut posibilitatea de a influența
conținutul anumitor aspecte ale unei clauze contractuale sau ale unei clauze specifice nu exclude aplicarea prezentului capitol în cazul altor clauze contractuale care fac parte din contract.
(2)
Faptul că conținutul anumitor aspecte ale unei clauze contractuale sau ale unei clauze specifice
au fost negociate individual
nu exclude aplicarea prezentului capitol în cazul altor clauze contractuale care fac parte din contract.
Amendamentul171
Propunere de directivă
Articolul 30 – alineatul 3
(3)
Prezentul capitol nu se aplică clauzelor contractuale care reflectă dispozițiile legale
și
de reglementare
obligatorii,
care respectă legislația
comunitară
și dispozițiile sau principiile din convențiile internaționale la care
Comunitatea
sau statele membre sunt părți.
(3)
Prezentul capitol nu se aplică clauzelor contractuale care reflectă dispozițiile legale
,
de reglementare
sau de ordine publică
care respectă legislația
Uniunii
și dispozițiile sau principiile din convențiile internaționale la care
Uniunea
sau statele membre sunt părți.
Amendamentul172
Propunere de directivă
Articolul 30a (nou)
Articolul 30a
Gradul de armonizare
Cu excepția cazului în care este prevăzut altfel, statele membre nu mențin sau introduc în legislația lor națională dispoziții diferite de cele stabilite în prezentul capitol, inclusiv dispoziții mai mult sau mai puțin stricte pentru a asigura un nivel diferit de protecție a consumatorilor.
Amendamentul173
Propunere de directivă
Articolul 31 – alineatul 1
(1)
Clauzele contractuale
trebuie
exprimate într-un limbaj simplu, inteligibil și
trebuie să fie lizibile
.
(1)
Toate
clauzele contractuale
sunt
exprimate
într-un mod clar și inteligibil.
Dacă o clauză contractuală este sub formă scrisă, aceasta este întotdeauna redactată
într-un limbaj simplu, inteligibil și
este lizibilă
.
Amendamentul174
Propunere de directivă
Articolul 31 – alineatul 4
(4)
Statele membre se abțin de la impunerea oricăror exigențe
formale
în ceea ce privește modul în care
clauzele contractuale
sunt
exprimate sau puse la dispoziția
consumatorului.
(4)
Statele membre se abțin de la impunerea oricăror exigențe în ceea ce privește modul
de prezentare a clauzelor contractuale, cu excepția celor formale care privesc persoane cu handicap sau a cazurilor
în care
bunurile sau serviciile pot prezenta un risc special la adresa sănătății și siguranței consumatorului sau a unei persoane terțe sau în cazul anumitor bunuri sau servicii pentru care există dovezi care atestă că acestea
sunt
în detrimentul
consumatorului.
Amendamentul175
Propunere de directivă
Articolul 32 – alineatul 2
(2)
Fără a aduce atingere articolelor 34 și 38, caracterul abuziv al unei clauze contractuale se apreciază luând în considerare natura produselor pentru care s-a încheiat contractul și raportându-se, în momentul încheierii contractului, la toate circumstanțele care însoțesc încheierea contractului și la toate celelalte clauze ale contractului sau ale unui alt contract de care acesta depinde.
Atunci când apreciază caracterul loial al unei clauze contractuale, autoritatea națională ia, de asemenea, în considerare modul în care contractul a fost elaborat și comunicat consumatorului de către comerciant în conformitate cu articolul 31.
(2)
Fără a aduce atingere articolelor 34 și 38, caracterul abuziv al unei clauze contractuale se apreciază luând în considerare natura produselor pentru care s-a încheiat contractul și raportându-se, în momentul încheierii contractului, la toate circumstanțele care însoțesc încheierea contractului și la toate celelalte clauze ale contractului sau ale unui alt contract de care acesta depinde.
Amendamentul176
Propunere de directivă
Articolul 32 – alineatul 2a (nou)
(2a)
Atunci când se evaluează caracterul echitabil al unei clauze contractuale, autoritatea națională competentă ia, de asemenea, în considerare modul în care contractul a fost elaborat și comunicat consumatorului de către comerciant, în conformitate cu articolul 31 alineatele (1) și (2).
O clauză care a fost furnizată de comerciant cu încălcarea obligației de transparență impuse de articolul 31 alineatele (1) și (2) poate fi, numai din acest motiv, considerată abuzivă.
Amendamentul177
Propunere de directivă
Articolul 32 – alineatul 3
(3)
Alineatele
(1) și (2)
nu se aplică aprecierii obiectului principal al contractului sau caracterului adecvat al remunerației prevăzute pentru obligația contractuală principală a comerciantului, cu condiția ca acesta din urmă să respecte în totalitate dispozițiile articolului
31
.
(3)
Alineatele
(1), (2) și (2a) de la prezentul articol
nu se aplică aprecierii obiectului principal al contractului sau caracterului adecvat al remunerației prevăzute pentru obligația contractuală principală a comerciantului, cu condiția ca acesta din urmă să respecte în totalitate dispozițiile articolului
31 alineatele (1), (2) și (3)
.
Amendamentul178
Propunere de directivă
Articolul 33
În cazul în care comerciantul pretinde că s-a negociat individual o clauză contractuală, acestuia îi revine sarcina probei.
În cazul în care comerciantul pretinde că s-a negociat individual o clauză contractuală
sau că o clauză contractuală respectă cerințele privind transparența stabilite la articolul 31 alineatele (1) și (2)
, acestuia îi revine sarcina probei.
Amendamentul179
Propunere de directivă
Articolul 34
Statele membre garantează că clauzele contractuale prevăzute în anexa II sunt considerate abuzive în orice situație.
Această listă de clauze contractuale se aplică în toate statele membre și nu poate modificată decât în conformitate cu articolul 39 alineatul (2) și cu articolul 40.
(1)
Statele membre garantează că clauzele contractuale prevăzute în anexa II sunt considerate abuzive în orice situație.
(2)
Statele membre pot prevedea în legislația lor națională clauze contractuale suplimentare care sunt considerate abuzive în toate situațiile.
Statele membre notifică Comisiei clauzele contractuale menționate la alineatul (1).
Comisia publică aceste informații într-un mod ușor accesibil.
Amendamentul180
Propunere de directivă
Articolul 35
Statele membre garantează că clauzele contractuale prevăzute în lista de la punctul 1 al anexei III sunt considerate abuzive, cu excepția cazului în care comerciantul demonstrează că aceste clauze contractuale nu sunt abuzive în conformitate cu articolul 32.
Această listă de clauze contractuale se aplică în toate statele membre și nu poate modificată decât în conformitate cu articolul 39 alineatul (2) și cu articolul 40.
(1)
Statele membre garantează că clauzele contractuale prevăzute în lista de la punctul 1 al anexei III sunt considerate abuzive, cu excepția cazului în care comerciantul demonstrează că aceste clauze contractuale nu sunt abuzive în conformitate cu articolul 32.
(2)
Statele membre pot prevedea în legislația lor națională clauze contractuale suplimentare despre care se presupune că sunt abuzive.
Statele membre notifică Comisiei clauzele contractuale menționate la alineatul (1).
Comisia publică aceste informații într-un mod ușor accesibil.
Amendamentul181
Propunere de directivă
Articolul 37
Clauzele contractuale care sunt abuzive nu sunt obligatorii pentru consumator.
Contractul continuă să fie obligatoriu pentru părți dacă poate rămâne în vigoare fără clauzele abuzive.
Clauzele contractuale care sunt abuzive
în temeiul prezentei directive
nu sunt obligatorii pentru consumator
, în conformitate cu dreptul național
.
Contractul continuă să fie obligatoriu pentru părți dacă poate rămâne în vigoare fără clauzele abuzive.
Amendamentul182
Propunere de directivă
Articolul 38 – alineatul 1
(1)
Statele membre se asigură că, în interesul consumatorilor și al concurenților, există mijloace adecvate și eficace pentru a preveni utilizarea
în continuare a
clauzelor abuzive în contractele încheiate cu consumatorii de către comercianți.
(1)
Statele membre se asigură că, în interesul consumatorilor și al concurenților, există mijloace adecvate și eficace pentru a preveni utilizarea clauzelor abuzive în contractele încheiate cu consumatorii de către comercianți.
Amendamentul184
Propunere de directivă
Articolul 39
Articolul 39
eliminat
Revizuirea clauzelor din anexele II și III
(1)
Statele membre notifică Comisiei clauzele considerate a fi abuzive de către autoritățile naționale competente și pe care le consideră relevante în scopul modificării prezentei directive în conformitate cu alineatul (2).
(2)
Având în vedere notificările primite în temeiul alineatului (1), Comisia modifică anexele II și III.
Aceste măsuri destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 40 alineatul (2).
Amendamentul185
Propunere de directivă
Articolul 40
Articolul 40
Comitetul
eliminat
(1)
Comisia este asistată de Comitetul pentru clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (denumit în continuare „comitetul”).
(2)
Atunci când se face referire la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din aceasta.
Amendamentul186
Propunere de directivă
Articolul 41 – alineatul 1
(1)
Statele membre se asigură că există mijloace adecvate și eficace pentru a garanta respectarea prezentei directive.
(1)
Statele membre
și Comisia
se asigură că există mijloace adecvate și eficace pentru a garanta respectarea
drepturilor consumatorilor prevăzute în cadrul
prezentei directive.
Amendamentul187
Propunere de directivă
Articolul 44
Statele membre iau măsurile adecvate pentru informarea consumatorilor cu privire la dispozițiile legislației naționale care transpun prezenta directivă și, după caz, încurajează comercianții și responsabilii de cod să informeze consumatorii cu privire la codurile lor de conduită.
Statele membre
și Comisia
iau măsurile adecvate pentru informarea consumatorilor
și a comercianților, în special prin instrumentele tehnologiei informației și comunicațiilor și prin mass-media publică,
cu privire la dispozițiile legislației naționale care transpun prezenta directivă și, după caz, încurajează comercianții și responsabilii de cod să informeze consumatorii cu privire la codurile lor de conduită.
Amendamentul188
Propunere de directivă
Articolul 45
Consumatorul este scutit de la efectuarea oricărei plăți în caz de furnizare nesolicitată
a unui produs
, interzisă prin articolul 5 alineatul (5) și prin anexa I punctul 29 din Directiva 2005/29/CE.
Absența unui răspuns din partea consumatorului în urma unei astfel de furnizări nesolicitate nu reprezintă un consimțământ.
Consumatorul este scutit de la efectuarea oricărei plăți în caz de furnizare nesolicitată
de bunuri sau servicii
, interzisă prin articolul 5 alineatul (5) și prin anexa I punctul 29 din Directiva 2005/29/CE.
În asemenea cazuri,
absența unui răspuns din partea consumatorului în urma unei astfel de furnizări nesolicitate nu reprezintă un consimțământ.
Amendamentul189
Propunere de directivă
Articolul 46 – alineatul 2
(2)
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
eliminat
Amendamentul 190
Propunere de directivă
Articolul 46a (nou)
Articolul 46a
Obligația de raportare și evaluarea reciprocă realizată de statele membre
(1)
Statele membre elaborează până la [sfârșitul perioadei de transpunere], iar apoi la fiecare trei ani, un raport care conține următoarele informații:
(a) formularea cerințelor precontractuale de informare suplimentare pe care statele membre le adoptă sau le mențin în conformitate cu articolul 9 alineatele (5) și (6);
(b) formularea dispozițiilor legale naționale diferite pe care statele membre le adoptă sau le mențin în conformitate cu articolul 12 alineatul (4) și articolul 13 alineatul (2);
(c) formularea dispozițiilor legale naționale diferite pe care statele membre le adoptă sau le mențin în conformitate cu articolul 22 alineatul (2a);
(d) formularea dispozițiilor legale naționale diferite pe care statele membre le adoptă sau le mențin în conformitate cu articolul 26 alineatul (5b) și articolul 28 alineatul (5a);
(e) formularea clauzelor contractuale suplimentare pe care statele membre le consideră abuzive în orice situație, în conformitate cu articolul 34 alineatul (1a);
(f) formularea clauzelor contractuale suplimentare despre care statele membre presupun că sunt abuzive, în conformitate cu articolul 35 alineatul (1a);
(g) formularea hotărârilor de importanță majoră – alături de justificările aferente – luate de instanțele, curțile de arbitraj sau autoritățile administrative competente din statele membre în domeniile vizate de prezenta directivă.
(2)
Raportul menționat la alineatul (1) este prezentat Comisiei.
În cazul informațiilor precizate la alineatul (1) literele (a)-(e), statele membre explică de ce dispozițiile legale naționale diferite sunt adecvate și proporționale în vederea realizării obiectivelor directivei.
(3)
Comisia se asigură că informațiile menționate la alineatul (1) literele (d) și (e) sunt ușor accesibile consumatorilor și comercianților, printre altele pe un site internet înființat și menținut de Comisie în acest scop.
(4)
Comisia înaintează rapoartele prevăzute la alineatul (1) celorlalte state membre și Parlamentului European, care în termen de șase luni de la primirea acestora își prezintă observațiile asupra fiecăruia dintre rapoarte.
În același termen, Comisia consultă părțile interesate cu privire la aceste rapoarte.
Amendamentul191
Propunere de directivă
Articolul 46b (nou)
Articolul 46b
Raportarea de către agenții de protecție a consumatorilor
Persoanele sau organizațiile care, în temeiul legislației naționale, au un interes legitim față de protecția consumatorilor, în sensul articolului 38 alineatul (2), informează Comisia cu privire la concluziile la care ajung în cadrul evaluării aplicării prezentei directive și a impactului acesteia asupra drepturilor consumatorilor și a funcționării pieței interne.
Amendamentul192
Propunere de directivă
Articolul 46c (nou)
Articolul 46c
Raportarea de către Comisie și evizuirea
Cel târziu până la [un an de la sfârșitul perioadei de transpunere], iar apoi la fiecare trei ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport referitor la aplicarea prezentei directive, ținând seama de informațiile colectate în conformitate cu articolul 46a alineatul (4) și articolul 46b.
Raportul este însoțit, acolo unde este cazul, de propuneri legislative pentru a adapta prezenta directivă la evoluțiile din domeniul drepturilor consumatorilor.
Amendamentul193
Propunere de directivă
Articolul -47 (nou)
Directiva 2002/65/CE
Articolul -47
Modificarea Directivei 2002/65/CE
La articolul, 2 litera (a) din Directiva 2002/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului se înlocuiește cu următorul text:
„(a) ”contract la distanță' înseamnă orice contract referitor la livrarea unui bun sau prestarea unui serviciu încheiat între un comerciant și un consumator în cadrul unui sistem organizat de vânzări sau prestări de servicii la distanță și la încheierea căruia comerciantul și consumatorul nu sunt prezenți fizic simultan, ci utilizează exclusiv unul sau mai multe mijloace de comunicare la distanță;„.
Amendamentul194
Propunere de directivă
Articolul 47 – alineatul 1
Se abrogă Directivele 85/577/CEE, 93/13/CEE și 97/7/CE, precum și Directiva 1999/44/CE, astfel cum a fost modificată prin directivele enumerate în anexa IV.
Se abrogă Directivele 85/577/CEE, 93/13/CEE și 97/7/CE, precum și Directiva 1999/44/CE, astfel cum a fost modificată prin directivele enumerate în anexa IV
, începând cu [data transpunerii]
.
Amendamentul195
Propunere de directivă
Articolul 48
Articolul 48
Revizuirea
eliminat
Comisia reexaminează prezenta directivă și prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cel târziu la [a se insera aceeași dată ca în articolul 46 alineatul (1) al doilea paragraf + cinci ani].
Acolo unde este cazul, Comisia formulează propuneri pentru a adapta prezenta directivă la evoluția domeniului în cauză.
Comisia poate solicita informații din partea statelor membre.
Amendamentul196
Propunere de directivă
Articolul 48a (nou)
Articolul 48a
Comisia trebuie să examineze posibilitatea adoptării unui regulament privind contractele la distanță și cele negociate în afara spațiilor comerciale, care să nu includă domeniul transporturilor și serviciile de sănătate.
Amendamentul197
Propunere de directivă
Anexa I – partea A
A.
Informații care trebuie să însoțească formularul de retragere
A.
Model de instrucțiuni privind retragerea
1.
Numele, adresa geografică și adresa de e-mail ale comerciantului căruia trebuie să i se trimită formularul de retragere.
Dreptul de retragere
2.
O declarație conform căreia consumatorul are dreptul de a se retrage din contract, drept pe care îl poate exercita trimițând formularul de retragere de mai jos, pe un suport durabil, comerciantului menționat la alineatul (1):
Aveți la dispoziție o perioadă de paisprezece zile în care vă puteți retrage, pe un suport durabil, [sau - atunci când bunul vă este livrat înainte de expirarea termenului - prin returnarea bunului] din prezentul contract fără a oferi motive.
(a) pentru contractele negociate în afara spațiilor comerciale, în termen de paisprezece zile de la semnarea formularului de comandă;
Termenul începe să curgă [la primirea bunului comandat] (1).
La calcularea termenului, ziua [primirii bunului] (2) nu se ia în considerare.
În cazul în care ultima zi a perioadei de retragere este o sărbătoare legală, o sâmbătă sau o duminică, termenul se încheie în următoarea zi lucrătoare.
Pentru validarea termenului de retragere este suficientă trimiterea la timp a declarației de retragere sau a bunului.
Trimiterea declarației de retragere sau a bunului înainte de expirarea termenului de retragere trebuie să poată fi dovedită (de exemplu, prin chitanță poștală).
(b) pentru contractele de vânzare la distanță, în termen de paisprezece zile de la intrarea efectivă în posesia bunurilor a consumatorului sau a unei părți terțe, alta decât transportatorul, desemnată de consumator;
Vă rugăm să trimiteți declarația de retragere pe un suport durabil (de exemplu, prin poștă, sub formă de scrisoare) (3) către: (4).
În acest scop, puteți folosi modelul alăturat; folosirea lui nu este obligatorie.
(c) pentru contractele de servicii la distanță:
Efectele retragerii
- în termen de paisprezece zile de la încheierea contractului, în cazul în care consumatorul nu și-a dat acordul prealabil expres pentru ca executarea contractului să înceapă înainte de expirarea acestui termen de paisprezece zile;
Pentru ca retragerea să fie valabilă, trebuie să returnați bunurile primite în termen de paisprezece zile de la trimiterea declarației dvs. de retragere, pe [cheltuiala noastră] (5).
Termenul de rambursare începe să curgă odată cu primirea declarației dvs. de retragere sau a bunului.
La calcularea termenului, ziua primirii declarației de retragere nu se ia în considerare.
În cazul în care ultima zi a termenului este o sărbătoare legală, o sâmbătă sau o duminică, termenul se încheie în următoarea zi lucrătoare.
- într-un termen care expiră în ziua în care începe executarea contractului, în cazul în care consumatorul și-a dat acordul prealabil expres pentru ca executarea contractului să înceapă înainte de expirarea termenului de paisprezece zile.
În cazul în care nu sunteți în măsură să returnați bunurile în starea lor inițială, sunteți responsabil pentru orice pierdere de valoare a acestora.
Acest lucru se aplică doar în cazul în care pierderea de valoare nu se datorează manipulării necesare a produselor pentru a stabili natura și modul lor de funcționare.
Puteți evita deteriorarea bunurilor utilizându-le ca și cum nu v-ar aparține și evitând orice manipulare care ar putea să le diminueze valoarea.
3.
Pentru toate contractele de vânzare, o declarație prin care consumatorul este informat cu privire la termenele și la modalitățile de returnare a bunurilor către comerciant și la condițiile de rambursare în conformitate cu articolul 16 și articolul 17 alineatul (2).
În cazul unei retrageri valabile, trebuie să vă rambursăm toate sumele primite din partea dvs. în termen de paisprezece zile.
Termenul de rambursare începe să curgă odată cu primirea declarației dvs. de retragere.
La calcularea termenului, ziua primirii declarației de retragere nu se ia în considerare.
În cazul în care ultima zi a termenului este o sărbătoare legală, o sâmbătă sau o duminică, termenul se încheie în următoarea zi lucrătoare.
4.
Pentru contractele la distanță încheiate pe internet, o declarație conform căreia consumatorul poate completa electronic și poate depune formularul standard de retragere pe site-ul internet al comerciantului și conform căreia acesta va primi din partea comerciantului pe e-mail fără întârziere o confirmare de primire a unei astfel de retrageri.
Ne rezervăm dreptul de a condiționa rambursarea de primirea bunurilor.
5.
O declarație conform căreia consumatorul poate utiliza formularul de retragere menționat în partea B.
Precizări privind formularea:
(1)
În următoarele cazuri speciale, între paranteze ar trebui să figureze următorul text:
în cazul contractelor la distanță și al contractelor negociate în afara spațiilor comerciale privind prestările de servicii: „de la data încheierii contractului sau din ziua în care dvs. ați primit o copie a contractului semnat pe un suport durabil, dacă aceasta nu coincide cu data încheierii contractului”.
(2)
În următoarele cazuri speciale, între paranteze ar trebui să figureze următorul text:
în cazul contractelor la distanță și al contractelor negociate în afara spațiilor comerciale privind prestările de servicii: „încheierii contractului sau ziua în care dvs. ați primit o copie a contractului semnat pe un suport durabil, dacă aceasta nu coincide cu data încheierii contractului”.
(3)
În cazul contractelor la distanță se inserează următoarele:
(a) în cazul în care comerciantul îi permite consumatorului să trimită declarația de retragere prin e-mail: „sau prin e-mail”;
(b) în cazul în care comerciantul îi permite consumatorului să completeze formularul de retragere pe un site internet pe suport electronic: „sau prin intermediul site-ului nostru”.
(4)
A se specifica următoarele: identitatea și sediul comercial al comerciantului.
În cazul contractelor la distanță se indică, de asemenea, următoarele: adresa de e-mail și/sau de internet a comerciantului, pe care consumatorul o poate folosi pentru rezilierea contractului.
(5)
În cazul în care prețul bunului ce urmează a fi returnat nu depășește 40 EUR, între paranteze va figura următorul text: „pe cheltuiala dvs.”.
Amendamentul198
Propunere de directivă
Anexa I – partea B
(prezentul formular se trimite înapoi completat doar dacă doriți să vă retrageți din contract)
Destinatar:
Destinatar:
(identitatea, sediul comercial și, după caz, adresa de e-mail a comerciantului)(*)
Vă informez/ vă informăm* prin prezenta cu privire la retragerea mea/noastră* din contractul referitor la vânzarea următoarelor bunuri*/prestarea următoarelor servicii*
Vă informez/ vă informăm** prin prezenta cu privire la retragerea mea/noastră** din contractul referitor la vânzarea următoarelor bunuri**/prestarea următoarelor servicii**
Comandate la data*
/ primite la data*
Comandate la data
():
Numele consumatorului (consumatorilor)
Numele consumatorului (consumatorilor)
():
Adresa consumatorului (consumatorilor)
Adresa
(adresele)
consumatorului (consumatorilor)
():
Semnătura consumatorului (consumatorilor)
(
doar în cazul în care
acest
formular este
notificat în scris)
Semnătura
(semnăturile)
consumatorului (consumatorilor)
(
doar în cazul în care
prezentul
formular este
trimis pe suport de hârtie) ():
Data
Data
():
*A se elimina mențiunea inutilă, după caz.
(*) A se completa de către comerciant înainte de a pune formularul la dispoziția consumatorului
(**) A se elimina în cazul în care nu se aplică.
() A se completa de către consumator (consumatori).
Amendamentul199
Propunere de directivă
Anexa II – punctul 1 – litera aa (nouă)
(aa) de a exclude sau limita responsabilitatea comerciantului atunci când obiecte care aparțin consumatorului sunt deteriorate intenționat sau din cauza unei neglijențe grave în urma unui act sau a unei omisiuni din partea comerciantului;
Amendamentul
201
Propunere de directivă
Anexa II – punctul 1 – litera ca (nouă)
(ca) de a atribui competență exclusivă pentru toate litigiile care rezultă în cadrul unui contract instanței competente din zona în care își are sediul comerciantul, cu excepția cazului în care consumatorul se află sub jurisdicția aceleiași instanțe;
Amendamentul
202
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera aa (nouă)
(aa) de a impune consumatorului o obligație supusă unei condiții a cărei îndeplinire depinde exclusiv de intenția comerciantului;
Amendamentul203
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera ca (nouă)
(ca) de a solicita unui consumator să achiziționeze bunuri sau servicii auxiliare care nu au fost anunțate și incluse în prețul prevăzut de contractul principal;
Amendamentul204
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera cb (nouă)
(cb) să aplice taxe neprevăzute, precum sancțiuni pentru încălcarea clauzelor contractului, care sunt în mod clar disproporționate față de costurile suportate de comerciant din cauza încălcării clauzelor;
Amendamentul205
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera da (nouă)
(da) de a exclude sau de a obstrucționa dreptul consumatorului de a instrui și de a autoriza o parte terță în vederea încheierii unui contract între consumator și comerciant și/sau în vederea adoptării de măsuri menite să conducă la încheierea unui contract între consumator și comerciant sau să faciliteze încheierea unui astfel de contract.
Amendamentul206
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera e
(e) de a permite comerciantului să rezilieze
un contract
cu durată nedeterminată fără un preaviz rezonabil, cu excepția cazurilor
de încălcare gravă a contractului din partea consumatorului
;
(e) de a permite comerciantului să rezilieze
un contract
cu durată nedeterminată fără un preaviz rezonabil, cu excepția cazurilor
în care la baza acestei rezilieri stau motive întemeiate; acest fapt nu afectează clauzele din contractele de furnizare de servicii financiare, atunci când există motive întemeiate, cu condiția ca furnizorul să aibă obligația de a informa de îndată în acest sens cealaltă parte contractantă
;
Amendamentul207
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera g
(g) de a permite comerciantului să mărească prețul convenit cu consumatorul în momentul încheierii contractului fără a acorda consumatorului dreptul de a rezilia contractul;
(g)
de a prevedea stabilirea prețurilor bunurilor sau ale altor active în momentul livrării sau furnizării sau
de a permite comerciantului să mărească prețul convenit cu consumatorul în momentul încheierii contractului fără a acorda consumatorului dreptul de a rezilia contractul
, în cazul în care noul preț este prea mare comparativ cu prețul stabilit de comun acord în momentul încheierii contractului
;
acest lucru nu aduce atingere clauzelor de indexare a prețurilor în cazul în care acestea sunt conforme cu legea, cu condiția ca modul în care prețurile variază să fie descris în mod explicit;
Amendamentul208
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera k
(k) de a permite comerciantului să modifice unilateral clauzele contractului, inclusiv caracteristicile produsului sau serviciului;
(k) de a permite comerciantului să modifice unilateral clauzele contractului, inclusiv caracteristicile produsului sau serviciului
fără un motiv întemeiat care să fie precizat în contract
;
acest fapt nu aduce atingere clauzelor în temeiul cărora un furnizor de servicii financiare își rezervă dreptul, în cazul în care există un motiv întemeiat, de a modifica fără preaviz rata dobânzii plătibile de către consumator sau datorate acestuia din urmă, sau valoarea altor taxe pentru servicii financiare, cu condiția ca furnizorul să aibă obligația de a informa consumatorul în această privință cu prima ocazie și ca acesta din urmă să aibă libertatea de a rezilia contractul imediat; de asemenea, acest lucru nu aduce atingere nici clauzelor în temeiul cărora un comerciant își rezervă dreptul de a modifica unilateral condițiile unui contract pe durată nedeterminată, cu condiția ca acesta să aibă obligația de a informa consumatorul cu un preaviz rezonabil și ca consumatorul să aibă libertatea de a rezilia contractul;
Amendamentul209
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 1 – litera la (nouă)
(la) de a permite unui comerciant ca, în cazul în care bunurile comandate nu sunt disponibile, să furnizeze bunuri echivalente fără a informa în prealabil în mod explicit consumatorul cu privire la această posibilitate și cu privire la faptul că, în cazul în care consumatorul își exercită dreptul de retragere, obligativitatea suportării costurilor legate de returnarea bunurilor primite de consumator, în temeiul contractului, revine comerciantului.
Amendamentul210
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 2
2.
Punctul 1 litera (e) nu se aplică clauzelor prin care un furnizor de servicii financiare își rezervă dreptul de a rezilia în mod unilateral și fără preaviz un contract cu durată nedeterminată, cu condiția ca furnizorul să aibă obligația de a informa de îndată în acest sens cealaltă parte contractantă sau celelalte părți contractante.
eliminat
Amendamentul211
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 3 – litera ca (nouă)
(ca) contractelor privind pachetele de servicii pentru călătorii reglementate de Directiva 90/314/CEE.
Amendamentul212
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 4 – partea introductivă
4.
Punctul
1 litera (k)
nu se aplică:
4.
Punctul
1 literele (e), (g) și (k)
nu se aplică:
Amendamentul213
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 4 – litera a
(a) clauzelor în temeiul cărora un furnizor de servicii financiare își rezervă dreptul, în cazul în care există un motiv întemeiat, de a modifica fără preaviz rata dobânzii plătibile de către consumator sau datorate acestuia din urmă, sau valoarea altor taxe pentru servicii financiare, cu condiția ca furnizorul să aibă obligația de a informa cealaltă parte contractantă sau celelalte părți contractante în această privință cu prima ocazie și ca acestea din urmă să aibă libertatea de a rezilia contractul de îndată.
eliminat
Amendamentul214
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 4 – litera b
(b) tranzacțiilor cu valori mobiliare transferabile, instrumente financiare și alte produse sau servicii al căror preț este legat de fluctuațiile cotației bursiere sau a indicelui bursier sau ale unei rate de pe piața financiară pe care comerciantul nu le poate controla;
eliminat
Amendamentul215
Propunere de directivă
Anexa III – punctul 4 – litera d
(d) clauzelor în temeiul cărora comerciantul își rezervă dreptul de a modifica unilateral condițiile unui contract cu durată nedeterminată, cu condiția ca acesta să aibă obligația de a informa consumatorul cu un preaviz rezonabil și ca consumatorul să aibă libertatea de a rezilia contractul.
eliminat
