18.1.2010 B7-0032/2010 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza întrebării cu solicitare de răspuns oral B7-0240/2009
în conformitate cu articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură
referitoare la o strategie europeană pentru regiunea Dunării
Michael Theurer
,
Ramona Nicole Mănescu
în numele Grupului ALDE
PE432.880v01-00 B7‑0032/2010 Rezoluția Parlamentului European referitoare la o strategie europeană pentru regiunea Dunării
Parlamentul European ,
– având în vedere întrebarea din 3 decembrie 2009 adresată Comisiei referitoare la o strategie europeană pentru regiunea Dunării ( O-0150/09 – B7-0240/2009 ),
– având în vedere articolele 192 și 265 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
– având în vedere concluziile Consiliul European din 18-19 iunie 2009, prin care Comisia este invitată să elaboreze, până la sfârșitul lui 2010, o strategie europeană pentru regiunea Dunării,
– având în vedere programul Consiliului, elaborat de președințiile spaniolă, belgiană și maghiară,
– având în vedere Forumul Dunării, constituit în cadrul Parlamentului, și lucrările acestuia,
– având în vedere avizul Comitetului Regiunilor intitulat „O strategie UE pentru spațiul dunărean” din octombrie 2009,
– având în vedere Convențiile de la Espoo, Aarhus și Berna privind protecția mediului,
– având în vedere Convenția de la Belgrad de reglementare a navigației pe Dunăre,
– având în vedere articolul 115 alineatul (5) și articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură,
A. întrucât fluviul Dunărea leagă zece țări europene - Germania, Austria, Slovacia, Ungaria, Croația, Serbia, România, Bulgaria, Moldova și Ucraina - dintre care șase sunt state membre ale UE;
B. întrucât statele situate de-a lungul Dunării reprezintă, cu cei peste 200 de milioane de locuitori, un însemnat potențial socioeconomic în cadrul Europei;
C. întrucât regiunea Dunării constituie o zonă importantă, în care programele desfășurate în cadrul politicii de coeziune a UE și măsurile destinate țărilor candidate și potențial candidate la aderare se intersectează cu programele destinate țărilor care participă la politica europeană de vecinătate;
D. întrucât strategia UE pentru regiunea Dunării trebuie să fie dezvoltată în următoarele domenii de cooperare: protecție și dezvoltare socială, dezvoltare economică durabilă, infrastructură energetică și de transport, protecția mediului, cultură și educație,
E. întrucât această strategie ar putea contribui substanțial la o mai bună coordonare între autoritățile locale și regionale și organizațiile care își desfășoară activitatea în regiunea Dunării și ar putea asigura prosperitatea, dezvoltarea durabilă, crearea de locuri de muncă și securitatea în zonă;
F. întrucât strategia UE pentru regiunea Dunării, urmând atât modelul strategiei pentru Marea Baltică, cât și pe acela stabilit în cadrul Conferinței de la Stockholm privind strategia macro-regională, desfășurată sub președinția suedeză, dispune de potențialul necesar pentru a promova cooperarea regională și transfrontalieră, în vederea continuării procesului de creștere economică și a identificării unor răspunsuri comune la provocări comune;
G. întrucât regiunea Dunării constituie un important canal prin care estul și vestul Uniunii Europene au putut comunica de-a lungul istoriei;
H. întrucât cooperarea din regiunea Dunării cunoaște o istorie îndelungată: Comisia Europeană a Dunării, înființată inițial la Galați (România), la 30 martie 1856, a fost una dintre primele instituții europene, sediul său actual aflându-se la Budapesta (Ungaria);
I. întrucât, în urma extinderii din 2007, fluviul Dunărea a devenit, aproape integral, o cale de navigație interioară a Uniunii Europene, iar regiunea danubiană poate contribui substanțial la reflectarea schimbărilor survenite ulterior;
J. întrucât fluviul Dunărea, împreună cu canalul Main și fluviul Rin, leagă Marea Nordului cu Marea Neagră și dispune de potențialul necesar pentru consolidarea poziției geostrategice a regiunii Mării Negre;
K. întrucât spațiul danubian, considerat a fi o macroregiune unică, ar putea facilita depășirea diferențelor regionale existente în ceea ce privește performanțele economice și ar putea contribui la dezvoltarea integrată;
L. întrucât, din 1991, delta Dunării face parte din patrimoniul mondial UNESCO iar spațiul danubian cuprinde mai multe zone speciale de protecție și zone speciale de conservare, delimitate în cadrul Natura 2000, iar Dunărea și delta acesteia constituie un ecosistem unic și fragil, care adăpostește specii de plante rare, amenințate din cauza poluării;,
1. solicită Comisiei să inițieze, cât mai curând posibil, consultări largi cu toate țările situate de-a lungul Dunării, inclusiv cu statele care nu sunt state membre ale UE, cu scopul de a sprijini procesul de unificare europeană și de a prezenta strategia UE pentru regiunea Dunării cel târziu până la finele anului 2010;
2. îndeamnă Comisia să propună o strategie a UE pentru regiunea Dunării care să acopere, pe orizontală, diverse aspecte ale cooperării regionale, să promoveze sinergii și să evite suprapunerea activității diverselor organisme și organizații regionale;
3. consideră că organismele regionale și locale, datorită faptului că întrețin raporturi strânse cu populația și cunosc nevoile acesteia, ar trebui să aibă un rol important în conceperea, implementarea și dezvoltarea ulterioară a strategiei UE;
4. îndeamnă guvernele țărilor respective să sprijine și să faciliteze informarea și consultările cu ONG-urile, asociațiile profesionale și societatea civilă, atât în ceea ce privește instituirea strategiei, cât și implementarea sa în viitor;
5. sprijină dezvoltarea economică și socială a regiunii danubiene ca spațiu UE prioritar și promovarea unei integrare mai profunde în această zonă, ceea ce ar constitui o componentă dinamică a unui spațiu economic și politic european mai larg;
6. sprijină instituirea unor rețele de dezvoltare comercială și înființarea unor organisme neguvernamentale de promovare a comerțului, în măsură să coordoneze oportunitățile pe care le va oferi viitorul, în special IMM-urilor;
7. consideră că este important ca oportunitățile oferite de economiile din regiunea danubiană să fie valorificate la maximum, pentru a face din aceasta una dintre cele mai atractive regiuni din UE și din lume;
8. solicită îmbunătățirea statutului ecologic al fluviului Dunărea, care este în prezent un curs de apă poluat, precum și măsuri pentru a reduce poluarea și a împiedica, în viitor, deversările de petrol și alte substanțe toxice și nocive;
9. constată că responsabilitatea pentru poluarea regiunii danubiene revine atât statelor membre, cât și celorlalte țări riverane pe care Dunărea le tranversează; subliniază că protecția mediului în bazinul Dunării constituie un aspect important, cu consecințe asupra dezvoltării agricole și rurale din regiune;
10. îndeamnă statele riverane să acorde prioritate maximă amplasării unor instalații hidrologice și de testare a calității apei comune, fără de care, în numeroase cazuri, dezvoltarea comercială nu poate avea succes;
11. subliniază necesitatea protejării și măririi stocurilor de pește din Dunăre; solicită Comisiei să elaboreze un plan cuprinzător de conservare și refacere a populațiilor naturale de sturioni din Dunăre;
12. subliniază necesitatea unei abordări coordonate, care să urmărească o absorbție mai eficientă și în mai mare măsură a fondurilor UE disponibile în statele situate de-a lungul Dunării, pentru a putea îndeplini obiectivele strategiei;
13. subliniază că Strategia pentru regiunea Dunării ar trebui să includă măsuri care să fie puse în aplicare de către Uniunea Europeană, statele membre ale acesteia și toate țările riverane;
14. subliniază necesitatea diversificării surselor de energie și solicită Comisiei și tuturor statelor riverane să-și intensifice cooperarea în domeniul energetic;
15. invită Comisia, statele membre și toate țările riverane să promoveze și să implementeze proiecte comune privind economia de energie, eficiența și sursele regenerabile de energie, având în vedere potențialul regiunii ca sursă de bioenergie, și să încurajeze folosirea energiei solare, eoliene, hidraulice sau pe bază de biomasă;
16. subliniază faptul că toate proiectele de infrastructură din domeniul energetic trebuie precedate de evaluarea adecvată a impactului asupra mediului, astfel încât respectarea normelor internaționale de protecție a mediului să fie garantată, după consultarea acelor parteneri care ar putea fi afectați de aceste decizii;
17. reamintește rolul de factor unificator al Dunării în regiune; sugerează facilitarea trecerii fără impedimente a frontierelor din regiune;
18. propune integrarea sistemelor de transport ale UE cu cele ale țărilor învecinate cu aceasta din regiunea Dunării și subliniază importanța elaborării unor dispoziții privind proiectele de comodalitate;
19. consideră că sistemul de căi de navigație interioare reprezintă un aspect important pentru dezvoltarea transporturilor în regiune și recunoaște totodată că navigația interioară a scăzut, în principal din cauza gravei recesiuni economice, și subliniază importanța eliminării blocajelor de pe axa fluvială Rin/Meuse-Main-Dunăre, pentru ameliorarea condițiilor de navigație;
20. subliniază că navele se pot deplasa numai pe o distanță de 2411 km, ceea ce reprezintă 78% din lungimea totală a fluviului; subliniază că se impune efectuarea unor lucrări, în special pentru stabilizarea albiei fluviului și menținerea adâncimii sale, precum și pentru adâncirea căii de navigație prin dragare;
21. insistă asupra necesității reabilitării și modernizării instalațiilor portuare interioare de-a lungul Dunării; consideră că întreținerea și îmbunătățirea funcționalității celor 78 de porturi situate de-a lungul fluviului sunt vitale pentru atragerea fluxurilor de marfă;
22. sprijină orientările privind Rețeaua transeuropeană de transport (TENT-T), care au desemnat Dunărea drept „culoarul de transport paneuropean VII”, făcând din acesta una dintre principalele căi de navigație care leagă estul și vestul; sprijină proiectul prioritar TEN-T nr.
18, care se întinde pe o distanță de peste 3000 km, de la Marea Nordului până la Marea Neagră, prin douăsprezece state membre, și este destinat să îmbunătățească capacitatea de navigație interioară, dar și să protejeze mediul și habitatul fluvial; propune perfecționarea rețelei transeuropene, în vederea îmbunătățirii intermodalității în întreaga regiune și a ridicării gradului de conectivitate cu Marea Neagră prin intermediul căilor de transport rutier și feroviar (culoare de transport al mărfurilor și căi ferate rapide);
23. îndeamnă guvernele să investească în modalitățile moderne de transport rapid pe apă, de pasageri și de mărfuri, atât de-a lungul Dunării, cât și de pe un mal pe altul al acesteia, în vederea reducerii poluării cauzate de transportul rutier;
24. consideră că turismul, în special cel cultural, constituie un instrument important de promovare a creșterii economice în regiune; încurajează dezvoltarea unei puternice „mărci dunărene”;
25. relevă interdependența economică cu totul deosebită a statelor din regiunea Dunării și subliniază importanța investițiilor în domeniul TIC și în dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii și a departamentelor de cercetare ale acestora, pentru asigurarea unei creșteri durabile și eficiente și stimularea creșterii economiei verzi în întreaga macroregiune dunăreană;
26. sprijină programele care urmăresc îmbunătățirea mediului multicultural danubian prin promovarea mobilității multinaționale, a dialogului cultural, prin creații artistice, modalități de comunicare și formare și prin înființarea unor incubatoare de afaceri în aceste sectoare, precum și prin protejarea patrimoniului cultural și istoric și stimularea noilor industrii culturale;
27. sprijină proiectele elaborate pe baze științifice și programele de schimburi academice din regiune și sugerează ca universitățile din zonă să constituie rețele, pentru promovarea unor centre de excelență de nivel internațional;
28. invită Comisia și statele membre să îmbunătățească măsurile administrative pentru a reduce sarcina administrativă inerentă dezvoltării mai eficiente și punerii în aplicare a Strategiei europene pentru regiunea Dunării;
29. solicită Comisiei și statelor membre să identifice proiectele prioritare pentru regiunea danubiană;
30. consideră că ar fi nimerită înființarea unei comisii de coordonare și monitorizare a aplicării strategiei, din care să facă parte reprezentanți ai țărilor dunărene și ai Comisiei;
31. sprijină înființarea unei bănci speciale a Dunării, cu participarea țărilor interesate, care să asigure investițiile necesare atingerii obiectivelor strategiei;
32. solicită Comisiei să conlucreze îndeaproape cu Parlamentul European pentru definirea priorităților de dezvoltare a Strategiei UE pentru regiunea Dunării, precum și să-l informeze și să-l consulte regulat în privința stadiului de implementare a acestei strategii;
33. propune desfășurarea unui summit bienal UE-regiunea danubiană, concluziile acestuia urmând a fi prezentate Consiliului European și Parlamentului European;
34. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei și celorlalte instituții relevante.
