Răspuns dat de dl Rehn în numele Comisiei
(15 februarie 2012)
Conform unei evaluări preliminare realizate de către Comisie, taxa clawback este considerată o taxă directă, nearmonizată la nivelul UE, care trebuie să fie plătită de către întreprinderi, nefiind transferată consumatorului final prin mecanisme similare cu cele aflate în vigoare pentru TVA/accize.
Prin urmare, trebuie să se examineze dacă există vreo încălcare a legislației UE în domeniul impozitării directe.
Din punctul de vedere al impozitării directe, nu pare să existe o încălcare a legislației UE, din următoarele două motive: a) taxa clawback se aplică în mod egal producătorilor de medicamente rezidenți și nerezidenți prezenți pe piața românească; b) nu pare să existe nicio diferență în ceea ce privește calcularea taxei care trebuie plătită de deținătorii români și străini de autorizații pentru introducerea de produse medicale pe piața românească, astfel încât taxa pare să fie nediscriminatorie.
Dat fiind că aceasta este o taxă nearmonizată, România are libertatea de a stabili modalitățile de aplicare, inclusiv de a include TVA în baza de impozitare.
Includerea TVA-ului în baza de impozitare a taxei clawback nu face ca Directiva 2006/112/CE să fie aplicabilă taxei respective.
Prin urmare, Directiva 2006/112/CE nu pare să împiedice optarea pentru abordarea menționată mai sus.
Versiunea de taxă clawback pe care Comisia a discutat-o cu Fondul Monetar Internațional (FMI) și autoritățile române se bazează pe modelul sistemelor clawback din alte state membre.
Controlul cheltuielilor cu produse farmaceutice este de o importanță vitală pentru programul de asistență financiară din partea UE/FMI, deoarece are efecte directe și semnificative asupra sustenabilității finanțelor publice și, prin urmare, asupra stabilității macroeconomice viitoare a țării, dat fiind că aceste cheltuieli sunt cauza principală a acumulării de arierate și a existenței unor facturi neînregistrate (care nu se regăsesc în bugetul general al României).
