29.2.2012 B7-0126/2012 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declarației Comisiei
în conformitate cu articolul 110 din Regulamentul de procedură
referitoare la munca copiilor în sectorul cacauei ( 2011/2957(RSP) )
Vital Moreira
în numele Comisiei pentru comerț internațional
PE483.168v01-00 B7‑0126/2012 Rezoluția Parlamentului European referitoare la munca copiilor în sectorul cacauei ( 2011/2957(RSP) )
Parlamentul European,
– având în vedere articolele 3, 6 și 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană,
– având în vedere articolele 206 și 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
– având în vedere Convenția nr.182 a Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind interzicerea și combaterea imediată a celor mai grave forme ale muncii copiilor, Convenția nr.
138 a OIM privind vârsta minimă de încadrare în muncă și Convenția Organizației Națiunilor Unite (ONU) cu privire la drepturile copilului,
– având în vedere încheierea Acordului internațional privind cacaua din 2010, în special articolele 42 și 43 ale acestuia,
– având în vedere rezoluțiile sale anterioare referitoare la traficul de copii și la exploatarea copiilor în țările în curs de dezvoltare,
– reamintind rezoluțiile sale din 25 noiembrie 2010 referitoare la drepturile omului și standardele sociale și de mediu în acordurile comerciale internaționale ( 2009/2219(INI) ) Texte adoptate, P7_TA(2010)0438 .
și Raportul său referitor la responsabilitatea socială a întreprinderilor în acordurile comerciale internaționale ( 2009/2201(INI) ) Texte adoptate, P7_TA(2010)0446 .
,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât, conform estimărilor OIM, peste 215 de milioane de copii din întreaga lume sunt exploatați prin muncă și desfășoară activități care ar trebui să fie abolite; întrucât 152 de milioane dintre acești copii au vârste sub 15 ani, iar 115 milioane desfășoară activități periculoase;
B. întrucât, în sensul prezentei rezoluții, munca copiilor se referă la definiția stabilită de OIM în Convenția nr.
138 privind vârsta minimă de încadrare în muncă și, respectiv, în Convenția nr.
182 privind interzicerea și combaterea imediată a celor mai grave forme ale muncii copiilor;
C. întrucât Parlamentul European trebuie să își dea aprobarea cu privire la încheierea Acordului internațional privind cacaua din 2010; întrucât părțile interesate s-au declarat deosebit de îngrijorate în legătură cu munca copiilor în sectorul culturii de cacao și al prelucrării boabelor de cacao;
D. întrucât 70% din producția de cacao la nivel mondial se realizează în Africa de Vest, iar aproximativ 7,5 milioane de persoane lucrează în domeniul producției de cacao în această regiune, aproape exclusiv în cadrul unor mici exploatații familiale, în Africa de Vest existând între 1,5 și 2 milioane de exploatații familiale; întrucât cultura boabelor de cacao presupune o utilizare foarte intensivă a forței de muncă în sezoanele de recoltare, iar producătorii se confruntă cu presiuni puternice în ceea ce privește menținerea la un nivel scăzut a costurilor aferente forței de muncă; întrucât, în perioadele de vârf ale producției, toți membrii familiei, inclusiv copiii, sunt implicați în acest proces; întrucât munca copiilor poate genera riscuri inacceptabile;
E. întrucât, în conformitate cu OIM, nu orice tip de muncă desfășurată de copii ar trebui clasificat drept o formă de exploatare prin muncă a copiilor care trebuie eliminată, iar între aceste două forme de muncă trebuie stabilită o distincție clară; întrucât participarea copiilor și adolescenților la muncă este, în general, considerată drept un element pozitiv, dacă nu afectează sănătatea sau dezvoltarea personală a copiilor și nu perturbă procesul educațional, iar sarcinile atribuite copiilor nu sunt periculoase și nu îi împiedică să frecventeze cursurile unei instituții de învățământ;
F. întrucât din studiile desfășurate în Ghana și Côte d'Ivoire reiese că copiii care muncesc în cadrul fermelor de cacao sunt expuși unei game diverse de pericole; întrucât, în plus, este posibil ca unii dintre copiii în cauză să fie victime ale traficului de persoane, provenind din alte regiuni ale țării sau din țările învecinate; întrucât trebuie efectuate noi cercetări cu privire la amploarea muncii copiilor și a traficului de copii în regiune, deoarece nu există date verificate;
G. întrucât este inacceptabil să se apeleze la cele mai grave forme ale muncii copiilor în sectorul culturii și al recoltării boabelor de cacao;
H. întrucât, în ultimii ani, programele și inițiativele de combatere a celor mai grave forme ale muncii copiilor întâlnite în fermele de cacao din Africa de Vest au înregistrat progrese semnificative, deși mai trebuie depuse eforturi, având în vedere anvergura acestui sector; întrucât situațiile de conflict reapărute în regiune, în special în Coasta de Fildeș, au agravat și mai mult situația copiilor;
I. întrucât sărăcia și lipsa de surse alternative de venituri, puținătatea sau lipsa totală a posibilităților de exercitare a unor activități extrașcolare oferite tinerilor, rigiditatea structurilor comunitate și atitudinile dominante în cadrul acestora, lipsa unei protecții juridice adecvate a drepturilor copiilor și incapacitatea de a institui un sistem de învățământ public obligatoriu pentru toți copiii indiferent de sex, fără a menționa corupția și guvernarea deficitară, creează contexte socioeconomice și reprezintă factori politici care pot contribui la perpetuarea tratamentului abuziv aplicat copiilor în unele părți ale lumii;
J. reamintind responsabilitatea fundamentală a guvernelor de a pune în aplicare pe deplin Convenția ONU cu privire la drepturile copilului și Convenția nr.
138 a OMI privind vârsta minimă de încadrare în muncă și, respectiv, Convenția nr.
182 a OIM privind interzicerea și combaterea imediată a celor mai grave forme ale muncii copiilor:
K. reamintind Strategia UE privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (2011-2014), inițiativa „Global Compact” (Pactul mondial) a Organizației Națiunilor Unite, îndeosebi principiul nr.
5 al acesteia, referitor la abolirea muncii copiilor, precum și Protocolul Harkin‑Engel, toate aceste texte oferind un cadru util pentru responsabilitatea socială a întreprinderilor din sectorul cacauei,
1. invită țările care nu au ratificat până în prezent Convenția ONU cu privire la drepturile copilului și Convențiile nr.
138 sau 182 ale OIM să le ratifice și să le pună în aplicare cât mai rapid; apreciază, în plus, că statele ar trebui să pună în aplicare toate politicile adecvate pentru a promova sensibilizarea cu privire la abuzurilor comise împotriva copiilor pe piața muncii și cu privire la necesitatea respectării normelor naționale și internaționale;
2. condamnă ferm folosirea muncii forțate a copiilor pe exploatațiile de cacao;
3. invită toate părțile interesate din sectorul culturii de cacao și al prelucrării boabelor de cacao și a produselor derivate din acestea, și anume guvernele, industria mondială, producătorii de cacao, organizațiile sindicale, organizațiile neguvernamentale și consumatorii, să își onoreze responsabilitățile care le revin în ceea ce privește combaterea tuturor formelor de muncă forțată a copiilor și de trafic de copii, să își împărtășească competențele dobândite și să colaboreze în vederea asigurării unui lanț de aprovizionare durabilă cu cacao care să nu apeleze la munca copiilor;
4. consideră că numai un cadru unitar și coordonat care abordează cauzele care stau la baza exploatării prin muncă a copiilor, pus în aplicare pe termen lung de către guverne, industrie, comercianți, producători și societatea civilă poate să aducă schimbări semnificative în acest domeniu;
5. invită Comisia Europeană să asigure coerența politicilor în toate inițiativele sale, și anume în cele care privesc comerțul, dezvoltarea (în special în domeniul accesului copiilor la educație), drepturile omului, achizițiile publice și responsabilitatea socială a întreprinderilor și să încurajeze schimbul de bune practici între sectoarele care apelează la munca copiilor;
6. îndeamnă Comisia Europeană să se asigure că toate acordurile comerciale conțin dispoziții eficace care urmăresc reducerea sărăciei și promovarea muncii decente și a siguranței condițiilor de muncă și includ clauze obligatorii din punct de vedere juridic referitoare la drepturile omului și la standardele sociale și de mediu recunoscute la nivel internațional, precum și clauze care să asigurare respectarea acestor standarde și măsuri aplicabile în cazul încălcării lor;
7. reamintește că sistemul de preferințe tarifare generalizate (SPG) al UE, principalul instrument de politică comercială al UE pentru promovarea standardelor fundamentale în domeniul muncii, este în curs de revizuire și că preferințele comerciale acordate țărilor beneficiare în cadrul acestui sistem pot fi retrase în anumite circumstanțe specificate, și anume în cazul încălcării grave și sistematice a principiilor înscrise într-o serie de convenții fundamentale ale OIM, inclusiv convențiile nr.
138 și nr.
182;
8. reamintește că Parlamentul European a decis, la 15 decembrie 2011, să își retragă aprobarea referitoare la un protocol privind produsele textile la Acordul de parteneriat și cooperare dintre UE și Uzbekistan, din cauza preocupărilor legate de utilizarea muncii forțate a copiilor pe plantațiile de bumbac din Uzbekistan și a recomandat Uniunii Europene să studieze eventualitatea retragerii temporare a beneficiilor SPG acordate Uzbekistanului în cazul în care organele de monitorizare ale OIM concluzionează că această țară și-a încălcat în mod sistematic și grav obligațiile;
9. salută toate inițiativele multipartite în care sunt implicate guvernele, industria, producătorii și societatea civilă și care au ca obiectiv eradicarea muncii copiilor, ameliorarea condițiilor de viață ale copiilor și adulților din cadrul fermelor de cacao și asigurarea unei culturi de cacao responsabile, cum ar fi recenta inițiativă regională adoptată de OCDE, Secretariatul Clubului Sahel și Africa de Vest și Inițiativa internațională privind cacaua cu scopul de a promova cele mai bune practici de combatere a celor mai grave forme ale muncii copiilor din cadrul fermelor de cacao din Africa de Vest; reamintește că, pentru a face posibil un progres real, trebuie să se adopte măsuri adecvate pentru asigurarea continuității acestor inițiative;
10. sprijină punerea în aplicare a obiectivelor Protocolului privind cultura și prelucrarea boabelor de cacao și a produselor derivate ale acestora într-un mod care să fie compatibil cu Convenția 182 a OIM privind interzicerea și combaterea imediată a celor mai grave forme ale muncii copiilor (numit și „Protocolul Harkin-Engel”) și solicită ca acest protocol să fie pus în aplicare pe deplin;
11. reamintește faptul că CEN (Comitetul European pentru Standardizare) a decis recent înființarea unui nou comitet de proiect în vederea dezvoltării unui standard european cu două componente privind cacaua trasabilă și durabilă; invită Comisia să examineze un mecanism eficace de trasabilitate a bunurilor produse prin munca forțată a copiilor și, dacă este cazul, să prezinte o propunere legislativă în acest sens; invită partenerii din cadrul Acordului internațional privind cacaua să sprijine îmbunătățirile aduse la nivelul lanțului de aprovizionare și al organizării agricultorilor, pentru a permite trasabilitatea de-a lungul întregului lanț de aprovizionare din sectorul producției de cacao;
12. invită partenerii din cadrul Acordului internațional privind cacaua să examineze posibilitatea introducerii unui sistem acreditat de trasabilitate a lanțului de aprovizionare cu cacao care să fie auditat de către o parte terță;
13. solicită Comisiei Europene, OIM-IPEC și altor parteneri să își continue eforturile pentru a se ajunge la o viziune mai bună asupra caracterului complex din punct de vedere economic, social și cultural al comunităților de agricultori;
14. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, UNICEF, copreședinților Adunării Parlamentare Paritare ACP-UE, Organizației Unității Africane și OIM.
