9.12.2009 B7-0194/2009 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza întrebărilor cu solicitare de răspuns oral B7‑0230/2009 și B7‑0231/2009
în conformitate cu articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură
referitoare la îmbunătățirile necesare pentru cadrul juridic al accesului la documente în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Regulamentul (CE) nr.
1049/2001
Michael Cashman
în numele Grupului S&D
PE432.815v01-00 B7-0194/2009 Rezoluția Parlamentului European referitoare la îmbunătățirile necesare pentru cadrul juridic al accesului la documente în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Regulamentul (CE) nr.
1049/2001
Parlamentul European ,
– având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolele acesteia care au intrat în vigoare la 1 decembrie 2009,
– având în vedere întrebările din 9 noiembrie 2009 adresate Comisiei și Consiliului privind îmbunătățirile necesare pentru cadrul juridic al accesului la documente în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Regulamentul (CE) nr.
1049/2001 ( O‑0123/2009 – B7‑0231/2009 , O‑0122/2009 – B7‑0230/2009 ) și dezbaterea din ședința plenară din 15 decembrie 2009,
– având în vedere articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât Uniunea „situează persoana în centrul acțiunii sale, instituind cetățenia Uniunii și creând un spațiu de libertate, securitate și justiție” (Preambul la Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene) și întrucât „orice cetățean al Uniunii și orice persoană fizică sau juridică care are reședința sau sediul social într-un stat membru are dreptul de acces la documentele instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii, indiferent de suportul pe care se află aceste documente” (articolul 42 din Carta drepturilor fundamentale);
B. întrucât Tratatul de la Lisabona a modificat nu numai temeiul juridic al regulamentului care reglementează accesul la documente, ci și contextul juridic în care acesta se aplică, în special în ceea ce privește relația dintre instituțiile Uniunii și cetățenii săi Avizul Serviciului Juridic al PE din 10 octombrie 2009, punctul 3.
;
C. întrucât, de acum înainte, această relație ar trebui să fie încadrată de principiile democratice enunțate în noul Titlu II al TUE, potrivit căruia „Uniunea respectă principiul egalității cetățenilor săi, care beneficiază de o atenție egală din partea instituțiilor (...) sale” (articolul 9) și „orice cetățean are dreptul de a participa la viața democratică a Uniunii.
Deciziile se iau în mod cât mai deschis și la un nivel cât mai apropiat posibil de cetățean” [articolul 10 alineatul (3)];
D. întrucât integrarea deplină a Comunității Europene în UE, precum și eliminarea regimului interguvernamental care încă se aplica cooperării judiciare și polițienești în materie penală, au fost determinate de voința statelor membre de a consolida „caracterul democratic și eficacitatea funcționării instituțiilor” (Preambul la TUE);
E. întrucât, în conformitate cu acest nou cadru juridic, toate instituțiile, organele, oficiile și agențiile UE, și nu doar Parlamentul, Consiliul și Comisia (care erau deja obligate în temeiul articolului 255 din fostul Tratat CE), ar trebui acum să își desfășoare activitatea „respectând în cel mai înalt grad principiul transparenței” [articolul 15 alineatul (1) din TFUE];
F. întrucât, în conformitate cu noul TUE și cu jurisprudența Curții Europene de Justiție (CEJ) Astfel cum s-a pronunțat CEJ în cauza „Turco” (cauzele conexate C-39/05 P și C-52/05 P), transparența permite „o mai bună participare a cetățenilor la procesul de decizie, precum și o mai mare legitimitate, eficacitate și responsabilitate a administrației față de cetățeni într-un sistem democratic”.
, transparența și participarea societății civile reprezintă condiții esențiale pentru promovarea bunei guvernanțe a instituțiilor UE și, alături de aceasta, a „eficacității procesului decizional”;
G. întrucât ar trebui garantată o transparență sporită din partea instituțiilor UE (și a reprezentanților statelor membre atunci când acționează în calitate de membri ai Consiliului) înainte, în timpul și după procesul legislativ, pentru a le permite cetățenilor UE și parlamentelor naționale să înțeleagă în detaliu cine ce și de ce face;
H. întrucât instituțiile UE „acordă cetățenilor și asociațiilor reprezentative (...) posibilitatea de a-și face cunoscute opiniile și de a face schimb de opinii în mod public în toate domeniile de acțiune ale Uniunii” și „mențin un dialog deschis, transparent și constant cu asociațiile reprezentative și cu societatea civilă” [articolul 11 alineatele (1) și (2) din TUE];
I. întrucât principiile deschiderii și transparenței nu ar trebui să reglementeze doar procesul decizional, ci și modul în care un text trebuie elaborat și însoțit de toate informațiile necesare pentru a verifica respectarea criteriile proporționalității și subsidiarității, în interesul cetățenilor UE, al parlamentelor naționale și al ramurii judiciare;
J. întrucât ar trebui luate mult-așteptatele măsuri juridice, financiare și operaționale pentru a garanta că toate documentele legate de o anumită procedură legislativă, fie că sunt generate de serviciile interne, fie de grupurile de interese din exterior, sunt accesibile într-un mod clar și rapid; întrucât aceste informații ar putea fi puse la dispoziție pe o pagină de internet interinstituțională, care să interconecteze registrele interne ale instituțiilor (cum este site-ul internet restructurat al OPOCE, EUR-LEX); și întrucât regulamentele interne ar trebui modificate în consecință și ar trebui negociate cât mai curând acorduri interinstituționale obligatorii în temeiul articolului 295 din TFUE;
K. întrucât noile competențe ale Uniunii Europene și, în special, ale Parlamentului European în domenii precum acordurile internaționale cu privire la cooperarea polițienească și judiciară în materie penală impun crearea unui cadru juridic mai puternic în cuprinsul articolelor 4 și 9 din Regulamentul nr.
1049/2001, astfel încât securitatea UE să poată fi protejată în mod corespunzător, acordând totodată Parlamentului European competența de supraveghere deplină în calitatea sa de reprezentant al cetățenilor europeni,
1. consideră că, în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Regulamentul nr.
1049/2001 ar trebui actualizat de urgență privind următoarele aspecte:
(a) extinderea domeniului de aplicare pentru a viza toate instituțiile, organele, oficiile și agențiile UE care nu sunt în prezent vizate, cum ar fi Consiliul European, Banca Centrală Europeană, CEJ, Europol și Eurojust;
(b) modificarea dispozițiilor referitoare la procedurile legislative și nelegislative în conformitate cu noile definiții din tratate;
(c) actualizarea, pe baza jurisprudenței recente a CEJ, a normelor referitoare în special la tratamentul aplicat documentelor interne, inclusiv avizelor Serviciului Juridic, în cadrul procesului legislativ, la documentele și informațiile referitoare la activitatea reprezentanților statelor membre, atunci când aceștia acționează în calitate de membri ai Consiliului, la protecția datelor personale și a intereselor comerciale, la conținutul registrelor instituțiilor etc.;
(d) acordarea unui acces corespunzător la informațiile disponibile în cadrul instituțiilor UE care permit o evaluare obiectivă a punerii în aplicare a normelor UE în statele membre;
(e) stabilirea, cu respectarea deplină a principiilor democrației și a statului de drept, a principiilor generale și a restricțiilor, pe motiv de interes public sau privat, care limitează accesul la documente clasificate ca „strict secrete”, „secrete” sau „confidențiale” pentru a proteja interesele fundamentale ale UE (în special în domeniul securității publice, al apărării și în domeniul militar);
(f) definirea principiilor care ar putea fi dezvoltate prin intermediul acordurilor interinstituționale în temeiul articolului 295 din TFUE în vederea punerii în aplicare într-o manieră coordonată a noului regulament privind o mai bună legiferare;
2. regretă faptul că, în ciuda solicitărilor clare făcute la 11 martie 2009,
- Comisia nu a pregătit o versiune modificată a propunerii sale legislative COM(2008)0090 și, la 2 decembrie 2009, în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, a aprobat o comunicare [ COM(2009)0665 ] care actualizează numai temeiul juridic al propunerii inițiale, evitând orice modificare a conținutului;
- Consiliul nu a organizat niciun fel de dezbatere politică și nu a luat nicio măsură concretă pentru a da curs propunerilor Parlamentului (unele dintre acestea fiind bazate acum și pe noile prevederi din Tratat) și s-a limitat la o adaptare minimală a propriului său regulament intern;
3. invită actuala și viitoarea președinție a Consiliului să inițieze imediat un dialog interinstituțional la nivel politic în vederea elaborării noului regulament privind accesul la documente cel târziu până la 30 iunie 2010;
4. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului European, Consiliului, Comisiei și parlamentelor statelor membre.
