A7-0251/2011
28.6.2011
RAPORT
referitor la o mai bună legiferare, subsidiaritate și proporționalitate și o reglementare inteligentă
(2011/2029(INI))
Comisia pentru afaceri juridice
Raportor:
Sajjad Karim
PE 458.789v01-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUȚIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................12
AVIZ al Comisiei pentru piaȚa internă Și protecȚia consumatorilor .14
AVIZ al Comisiei pentru afaceri constituȚionale ..........................................18
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................22
PROPUNERE DE REZOLUȚIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitor la o mai bună legiferare, subsidiaritate și proporționalitate și o reglementare inteligentă
( 2011/2029(INI) )
Parlamentul European,
– având în vedere Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare
JO C 321, 31.12.2003, p.
1. ,
– având în vedere poziția sa din 15 decembrie 2010 referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind inițiativa cetățenilor
Texte adoptate, P7_TA(2010)0480 . ,
– având în vedere Rezoluția sa din 9 februarie 2010 referitoare la un acord-cadru revizuit între Parlamentul European și Comisie pentru următoarea legislatură
Texte adoptate, P7_TA(2010)0009 . ,
– având în vedere Rezoluția sa din 9 septembrie 2010 referitoare la „O mai bună legiferare” – cel de-al 15-lea raport anual al Comisiei în conformitate cu articolul 9 din Protocolul privind aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității
Texte adoptate, P7_TA(2010)0311 . ,
– având în vedere Rezoluția sa din 25 noiembrie 2010 referitoare la cel de-al 26-lea raport anual privind monitorizarea aplicării legislației Uniunii Europene
Texte adoptate, P7_TA(2010)0437 . ,
– având în vedere Rezoluția sa din 8 iunie 2011 referitoare la garantarea unor evaluări de impact independente
Texte adoptate, P7_TA(2011)0259 . ,
– având în vedere rezoluția sa din X iulie 2011 referitoare la cel de-al 27-lea raport anual al Comisiei privind monitorizarea aplicării legislației Uniunii Europene
Texte adoptate, P7_TA(2011)0XXX. ,
– având în vedere „Orientările politice pentru viitoarea Comisie” prezentate de președintele Comisiei la 3 septembrie 2009,
– având în vedere Comunicarea Comisiei privind reglementarea inteligentă în Uniunea Europeană ( COM(2010)0543 ),
– având în vedere Raportul Comisiei privind subsidiaritatea și proporționalitatea (al 17-lea raport privind o mai bună legiferare pentru anul 2009) ( COM(2010)0547 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „A treia analiză strategică a programului pentru o mai bună legiferare în Uniunea Europeană” ( COM(2009)0015 ),
– având în vedere documentul de lucru al Comisiei intitulat „Reducerea poverii administrative în Uniunea Europeană – Raport referitor la progresele realizate în 2008 și perspectivele pentru 2009” ( COM(2009)0016 ),
– având în vedere documentul de lucru al Comisiei intitulat „Al treilea raport de activitate privind strategia de simplificare a cadrului legislativ” ( COM(2009)0017 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Program de acțiune pentru reducerea sarcinii administrative în UE - Planuri de reducere sectorială și acțiuni pentru 2009” ( COM(2009)0544 ),
– având în vedere raportul Grupului la nivel înalt al părților interesate independente privind sarcinile administrative din 17 septembrie 2009,
– având în vedere concluziile Consiliului pentru competitivitate din 30 mai 2011 cu privire la reglementarea inteligentă,
– având în vedere articolul 48 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice, avizul Comisiei pentru piața internă și protecția consumatorilor și cel al Comisiei pentru afaceri constituționale ( A7-0251/2011 ),
A. întrucât agenda reglementării inteligente a fost introdusă ca parte a Strategiei UE 2020, care are drept obiectiv realizarea unei „creșteri inteligente, durabile și favorabile incluziunii” până în anul 2020, în special prin reducerea sarcinilor administrative pentru întreprinderi prin asigurarea unei calități îmbunătățite și simplificarea actualei legislații a UE;
B. întrucât aplicarea corectă a principiilor subsidiarității și proporționalității este extrem de importantă pentru asigurarea bunei funcționări a Uniunii Europene, pentru adaptarea activității instituțiilor sale la așteptările cetățenilor, ale întreprinderilor care își desfășoară activitatea pe piața internă și ale administrațiilor naționale și locale, precum și pentru a se asigura că deciziile sunt luate cât mai aproape de cetățean;
C. întrucât problematica unei reglementări inteligente nu trebuie privită doar în contextul programului legislativ al Comisiei, ci și dintr-o perspectivă mai largă, legată de punerea continuă în aplicare a noilor aspecte ale Tratatului de la Lisabona care au consecințe asupra procedurilor legislative;
D. întrucât Tratatul de la Lisabona a încercat restabilirea echilibrului de competențe între instituțiile europene, plasând Parlamentul la același nivel cu Consiliul în cadrul procesului legislativ din cadrul procedurii legislative ordinare;
E. întrucât, în urma adoptării Tratatului de la Lisabona, parlamentele naționale sunt, la momentul actual, implicate în mod oficial în monitorizarea aplicării principiului subsidiarității, până acum primindu-se peste 300 de observații;
F. întrucât trebuie să se țină seama de importanța fundamentală care revine consultărilor cu toate părțile interesate relevante, în special cu întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) în elaborarea proiectelor de legislație, inclusiv a evaluărilor de impact;
G. întrucât, începând din 2005, se află în desfășurare un program ce vizează reducerea sarcinilor administrative care decurg din legislația Uniunii Europene, care ar trebui să scadă, până în 2012, cu 25 %, ceea ce ar reprezenta echivalentul unei creșteri a nivelului PIB-ului de 1,4%;
H. întrucât, conform Raportului anual al Comitetului de evaluare a impactului (CEI) pe 2010, Comisia a cuantificat într-un mod cuprinzător numai 27 % din evaluările de impact realizate în anul respectiv;
I. întrucât, deși Comisia a propus măsuri de reducere a sarcinilor administrative care depășesc cifra avută în vedere, Parlamentul și Consiliul mai au de adoptat măsuri prealabile, ce corespund aproximativ unui sfert din obiectivul de 25%;
J. întrucât unul dintre elementele-cheie ale acestui program este calculul de referință al costurilor administrative, bazat pe un model de cost standard;
K. întrucât utilizarea reformării și a codificării, în vederea simplificării și codificării legislației în vigoare, asigură o mai mare claritate și coerență a modificărilor efectuate;
L. întrucât punerea în aplicare corectă și la timp a directivelor Uniunii Europene de către statele membre este de o importanță crucială, așa cum este și continua problemă reprezentată de suprareglementare, respectiv de includerea de obligații care depășesc cerințele legislației europene;
M. întrucât divergențele cauzate de modalitățile diferite de punere în aplicare reprezintă provocări serioase pentru funcționarea efectivă și eficientă a pieței unice, având drept rezultat împărțirea statelor membre în trei grupuri, între care cele cu aplicare incorectă, cu aplicare incompletă sau cu aplicare inexactă, spre dezavantajul întreprinderilor europene și al consumatorilor în ceea ce privește creșterea ulterioară;
N. întrucât „testul IMM” a fost introdus prin intermediul Small Business Act, dar nu a fost aplicat decât în foarte puține cazuri până acum;
O. întrucât vicepreședintele Comisiei, dl Maroš Šefčovič, și-a exprimat puternicul angajament față de agenda reglementării inteligente, cu ocazia schimbului de opinii ce a avut loc în cadrul reuniunii Comisiei pentru afaceri juridice la 27 ianuarie 2011;
P. întrucât, în temeiul Tratatului de la Lisabona, noul sistem de acte delegate și de punere în aplicare, menționat la articolele 290 și 291 din TFUE, face la momentul actual obiectul unei înțelegeri comune și, respectiv, al unei reglementări,
Observații generale
1. subliniază importanța crucială a unei legiferări simple, clare, accesibile și pe înțelesul cetățenilor pentru a proteja principiul transparenței legislației europene și pentru a garanta punerea în aplicare mai eficientă a acesteia, precum și faptul că cetățenii UE pot să își exercite drepturile cu mai mare ușurință;
2. subliniază că instituțiile europene trebuie să respecte principiile subsidiarității și proporționalității atunci când formulează propuneri și să respecte criteriile prevăzute în Protocolul nr.
2 anexat la TFUE;
3. își exprimă sprijinul față de abordarea strategică din comunicarea Comisiei privind reglementarea inteligentă în Uniunea Europeană, care plasează reglementarea inteligentă în centrul întregului proces de formulare a politicilor, începând de la elaborarea proiectului legislativ până la transpunerea, punerea în aplicare, evaluarea și revizuirea acestuia;
4. subliniază că toți actorii instituționali europeni au un rol în promovarea și asigurarea unei legiferări mai bune, în conformitate cu principiile și orientările cuprinse în agenda reglementării inteligente și în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare; consideră că toate părțile implicate ar trebui să demonstreze un angajament reînnoit față de aceste principii;
5. subliniază că, urmând aceeași abordare ca în raportul Monti, ar trebui folosite mai mult reglementările în cazul propunerilor legislative, pentru a se reuși realizarea unei legislații mai restrânse, dar mai eficiente;
6. solicită Președințiilor viitoare și Comisiei să lanseze procesul de renegociere a Acordului interinstituțional privind o mai bună legiferare; atrage atenția, în acest sens, asupra alineatelor care prezintă importanță pentru această chestiune din rezoluția sa din 9 februarie 2010 referitoare la acordul-cadru privind relațiile dintre Parlamentul European și Comisie, în special asupra angajamentului comun al celor două instituții de a se pune de acord cu privire la modificările-cheie, ca pregătire pentru viitoarele negocieri cu Consiliul de Miniștri în ceea ce privește adaptarea Acordului interinstituțional privind o mai bună legiferare la noile dispoziții ale Tratatului de la Lisabona;
7. subliniază că ar trebui depuse toate eforturile posibile pentru a asigura egalitatea de tratament între Parlament și Consiliu în cadrul procesului legislativ, punându-se, astfel, în practică principiul egalității de tratament între cele două instituții care decurge din Tratatul de la Lisabona;
8. salută inițiativa cetățenilor europeni ca pe o nouă formă de participare a publicului la definirea politicilor Uniunii Europene; așteaptă cu nerăbdare intrarea sa în vigoare, în aprilie 2012, și încurajează Comisia să se asigure că cetățenii sunt informați cu privire la regulile și reglementările aplicabile, pentru a le permite să utilizeze efectiv, de la bun început, acest instrument;
9. solicită Comisiei să comunice un termen-limită până la care se angajează să dea curs solicitărilor înaintate de Parlament în conformitate cu articolul 225 din TFUE, referindu-se în special la angajamentul asumat în temeiul Acordului-cadru de a elabora un raport privind rezultatul concret al oricărei cereri în decurs de trei luni de la adoptarea în plen a unui raport de inițiativă legislativă și de a prezenta o propunere legislativă în termen de cel mult un an;
Parlamentele naționale
10. salută implicarea mai activă a parlamentelor naționale în procesul legislativ european, în special în procesul de verificare a conformității propunerilor legislative cu principiul subsidiarității;
11. consideră, totuși, că actualele termene permise pentru implicarea parlamentelor naționale sunt deseori insuficiente, îndeosebi în cazul unei verificări a subsidiarității; constată, de asemenea, că, deseori, răspunsurile parlamentelor naționale au o formă care nu permite clasificarea acestora ca avize motivate sau obiecții pe motive legate de subsidiaritate; constată, în continuare, că, deseori, acestea sunt puse la dispoziția Parlamentului European numai în limba utilizată în răspunsul său de către parlamentul național; sugerează, prin urmare, ca Secretarul General al Parlamentului să analizeze metode de îmbunătățire a modalităților în care observațiile parlamentelor naționale sunt integrate în cadrul practicilor de lucru ale Parlamentului;
12. subliniază, în contextul utilizării instrumentelor de formulare de obiecții și de adoptare de acțiuni cu privire la încălcarea subsidiarității, lipsa criteriilor materiale pentru stabilirea încălcării principiului subsidiarității sau proporționalității și subliniază necesitatea definirii cu claritate a condițiilor materiale de aplicare a principiilor în cauză la nivelul UE ;
13. subliniază faptul că parlamentele naționale, în măsura răspunderii stabilite prin tratat, vor putea examina mai bine compatibilitatea propunerilor legislative cu principiile subsidiarității și proporționalității dacă și Comisia își va îndeplini, la rândul său, pe deplin obligația de motivare detaliată și cuprinzătoare a deciziilor prevăzută la articolul 5 din Protocolul privind aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității;
14. subliniază, în acest context, faptul că parlamentele naționale, atunci când emit un aviz, trebuie să distingă, pe cât posibil, între aspectele care privesc subsidiaritatea și cele care se referă la proporționalitate;
Reducerea sarcinilor administrative și asigurarea unei aplicări adecvate
15. își exprimă îngrijorarea cu privire la posibilitatea ca programul de reducere a sarcinilor administrative să nu își atingă obiectivul de reducere a sarcinilor administrative cu 25% până în 2012 și subliniază că Parlamentul și Consiliul ar trebui să acționeze cu promptitudine pentru a studia și a aproba măsurile propuse; observă, în acest sens, valoarea pe care o are utilizarea tot mai frecventă a procedurilor accelerate în adoptarea acestor propuneri; se angajează să examineze în mod rapid propunerile legislative aferente acestor măsuri și solicită Consiliului să facă tot posibilul pentru a asigura adoptarea reducerii sarcinilor administrative identificate de program;
16. ia act de contribuția pozitivă a Grupului la nivel înalt al părților interesate independente privind sarcinile administrative la programul de reducere a acestora lansat de Comisia Europeană; subliniază totuși faptul că alcătuirea grupului ar trebui mai bine echilibrată, incluzându-se un număr mai mare de experți reprezentanți ai societății civile și de experți din alte state membre;
17. încurajează Grupul la nivel înalt al părților interesate independente privind sarcinile administrative să inițieze un dialog cu IMM-urile europene pentru a identifica obstacolele cel mai des menționate ca împiedicându-le să desfășoare tranzacții comercială cu alte state membre în cadrul pieței unice și să propună măsuri vizând eliminarea sau reducerea acestor obstacole din calea creșterii economice;
18. subliniază necesitatea ca programul să continue și după anul 2012, pentru a acoperi perioada de mandat a actualei Comisii, cu un obiectiv mai ambițios și mai clar definit și o sferă de competențe mai largă, astfel încât programul să se poată extinde dincolo de sarcinile de natură pur administrativă și să abordeze sarcinile și costurile de reglementare create de legislația UE în ansamblul său, inclusiv „factorii perturbatori” de reglementare;
19. îndeamnă statele membre să depună în mod constant eforturi în vederea reducerii sarcinilor administrative și speră la o cooperare fructuoasă cu parlamentele naționale în acest domeniu;
20. atrage atenția asupra faptului că, pentru ca programele actuale și cele viitoare de reducere a sarcinilor administrative să constituie un succes, este necesară o cooperare activă între Comisie și statele membre, pentru a evita diferențele de interpretare și reglementarea excesivă (prin adăugarea de cerințe mai stricte legislației naționale de punere în aplicare decât cele ce decurg din legislația UE);
21. solicită Comisiei și statelor membre să introducă mai multe informații în raportarea cerințelor după punerea în aplicare a legislației specifice, pentru a aborda problema suprareglementării; consideră că discrepanțele pot fi reduse în mod semnificativ dacă li se solicită statelor membre să prezinte avize motivate prin care să-și motiveze decizia de a depăși standardele stabilite prin directivele puse în aplicare;
22. solicită Comisiei să continue punerea în practică a măsurilor incluse în planurile sectoriale în scopul reducerii sarcinilor administrative;
23. consideră că procesul de reducere a sarcinilor administrative și de simplificare a legislației nu trebuie să ducă la o scădere a standardelor stabilite prin legislația actuală;
Formularea politicilor
24. solicită Comisiei să utilizeze mai bine Cărțile albe prin care sunt prezentate spre evaluare proiecte de propuneri legislative; consideră că acest lucru ar reduce frecvența cu care propunerile trebuie revizuite în mod substanțial, dacă nu integral, pe durata procesului legislativ; consideră, de asemenea, că acest lucru ar facilita evaluarea proporționalității legislației propuse, fapt ce este deseori dificil atunci când doar propunerile preliminare sunt prezentate inițial sub formă de Carte verde;
25. consideră că, pentru o mai bună funcționare a legislației europene, ar trebui să se îmbunătățească comunicarea privind procesul legislativ și propunerile legislative, întrucât din comunicările instituțiilor este deseori neclar pentru întreprinderi și cetățeni ce legi au fost în cele din urmă adoptate;
26. salută angajamentul Comisiei de a-și revizui procedura de consultare și sprijină decizia luată privind extinderea perioadei minime de consultare la 12 săptămâni; subliniază, cu toate acestea, că este nevoie de o mai bună implicare a tuturor părților interesate și consideră că Comisia ar putea explora metode de introducere a unor proceduri integratoare de sensibilizare; consideră că o astfel de procedură ar putea include identificarea părților interesate la nivel național și european care prezintă interes pentru domeniile politice și pentru propunerile relevante, precum și încercarea de a le implica în mod direct în procesul de consultare;
27. subliniază că un dialog deschis, transparent și regulat constituie principala premisă pentru implicarea mai amplă a societății civile în procesul de elaborare a legislației și în gestionarea problemelor publice;
28. sugerează că o astfel de metodă sistematică le-ar permite tuturor părților interesate și relevante să furnizeze o analiză amplă a impactului social, economic și de mediu potențial al legislației propuse, ceea ce ar fi benefic pentru formularea de politici, în conformitate cu principiul abordării integrate;
29. consideră că actualele metode și forme de consultare asimetrice nu încurajează reacții din partea tuturor părților interesate; observă nemulțumirea exprimată deseori de respondenți cu privire la forma și conținutul chestionarelor online; sugerează că o abordare comună, care să presupună un formular standard pentru răspunsurile la consultări, ar reprezenta o simplificare pentru respondenți și ar încuraja primirea unei game de răspunsuri mai detaliate și mai fundamentate, care să acopere diversitatea potențialelor opțiuni și aspecte ale politicilor cu privire la care a fost realizată consultarea;
30. solicită îndeosebi Comisiei să integreze efectiv multilingvismul în administrarea și publicarea rezultatelor consultărilor publice, drept condiție prealabilă pentru implicarea amplă a tuturor părților interesate europene;
31. își exprimă îngrijorarea cu privire la complexitatea tot mai mare a documentelor de consultare și consideră că ar trebui depuse eforturi, inclusiv utilizarea sporită a Cărților albe, pentru a le simplifica, astfel încât să fie acordat sprijin și să fie încurajate răspunsurile din partea părților interesate relevante, mărind, în același timp, accesibilitatea acestora pentru cetățeni; sugerează Comisiei să ia în considerare posibilitatea introducerii unui „test de claritate”, pentru a asigura facilitatea răspunsului la documentele de consultare și a înțelegerii acestora;
32. regretă că, la momentul actual, răspunsul și feedbackul Comisiei privind consultările sunt deseori considerate nesatisfăcătoare de către respondenți; îndeamnă Comisia să își îmbunătățească comunicarea după încheierea perioadei de consultare și să ofere feedback cu privire la principalele probleme ridicate de toți respondenții;
33. subliniază importanța asigurării independenței și credibilității analizelor efectuate în cadrul evaluărilor de impact ale Comisiei, pentru a garanta obiectivele generale ale agendei reglementării inteligente și reiterează poziția Parlamentului cu privire la acest aspect, așa cum aceasta a fost prezentată în rezoluția sa din 8 iunie 2011;
34. sugerează, în contextul consolidării competitivității europene, că evaluările de impact ar trebui să identifice efectele specifice, atât pozitive, cât și negative, ale măsurilor asupra competitivității și creșterii economice din cadrul Uniunii Europene; consideră că, pe cât posibil, aceste efecte ar trebui pe deplin cuantificate;
35. sprijină cu fermitate propunerea conform căreia, în cazurile în care noua legislație impune un cost întreprinderilor, ar trebui identificate modalități de compensare a acestui cost, care să reducă din alte locuri echivalentul sarcinii de reglementare; consideră că acesta reprezintă un aspect-cheie al viitoarelor programe, care vor reduce sarcinile și vor îmbunătăți cadrul de reglementare pentru întreprinderi în ansamblul lor;
36. subliniază că estimările cu privire la ponderea birocratică a sarcinilor administrative și a celor de reglementare ar trebui exprimate mai degrabă în cifre nete decât în cifre brute;
37. solicită Comisiei ca, la elaborarea unor noi acte legislative, să acorde cea mai mare importanță posibilului impact al acestora asupra întreprinderilor mici și mijlocii; solicită Comisiei să încerce să excludă IMM-urile din domeniul de aplicare a reglementărilor în cazurile în care dispozițiile le-ar afecta în mod disproporționat și nu există un motiv solid pentru includerea lor în domeniul de aplicare respectiv; are convingerea că astfel de dispoziții de compensare ar avea un efect pozitiv asupra punerii în aplicare și posibilității de utilizare a legislației, în special în cazul întreprinderilor mici și al microîntreprinderilor; invită toate instituțiile UE să respecte prevederile articolului 153 alineatul (2b) din TFUE, care le solicită să nu adopte texte legislative care impun constrângeri administrative, financiare și juridice susceptibile să frâneze crearea și dezvoltarea IMM-urilor;
38. este de părere, în acest sens, că testul IMM adoptat în cadrul Small Business Act are de jucat un rol-cheie și se așteaptă ca Comisia să valorifice acest test pe deplin; subliniază necesitatea ca Comisia să asigure aplicarea consecventă a testului IMM în toate direcțiile din cadrul Comisiei și încurajează statele membre să includă dispoziții similare în cadrul proceselor de luare a deciziilor de la nivel național; invită toate comisiile parlamentare să aplice principiile testului IMM în cazul rapoartelor legislative, în momentul în care acestea au fost votate de comisia competentă și sunt prezentate în plen spre aprobare;
39. ia act de intenția Comisiei de a prezenta, în cursul anului 2011, o propunere legislativă privind utilizarea de mecanisme de soluționare alternativă a litigiilor, în vederea asigurării accesului rapid și eficient la mecanismele de soluționare extrajudiciară a litigiilor;
Simplificarea și evaluarea ex-post
40. solicită Consiliului, în conformitate cu propria sa declarație de la punctul 34 din Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare, să ceară statelor membre să elaboreze și să publice tabele de ilustrare a corelației dintre directive și măsurile naționale de transpunere; subliniază că astfel de tabele de corespondență sunt esențiale pentru a asigura transparența privind transpunerea în legislația națională a obligațiilor din directivele UE; subliniază faptul că utilizarea de tabele de corespondență poate juca un rol important în identificarea discrepanțelor și a cazurilor de reglementare excesivă;
41. solicită Comisiei să se inspire din reușita programelor de mai bună legiferare și simplificare a administrativă aplicate de statele membre, inclusiv în ceea ce privește utilizarea pe scară largă a procedurilor electronice;
42. subliniază faptul că tehnica de reformare ar trebui utilizată întotdeauna atunci când este modificată legislația; recunoaște și, în același timp, respectă drepturile care revin Comisiei în cadrul procesului legislativ;
43. solicită o îmbunătățire a bazei de date EUR-Lex, astfel încât aceasta să fie mai transparentă și mai ușor de utilizat;
44. solicită Consiliului și Comisiei să colaboreze cu Parlamentul într-un mod constructiv pentru a garanta faptul că noul sistem de acte delegate și de punere în aplicare funcționează fără probleme;
45. salută utilizarea pe scară largă a evaluării ex-post a legislației puse în aplicare; subliniază, cu toate acestea, că o astfel de evaluare ar trebui utilizată pentru toate tipurile semnificative de legislație și nu numai în sectoarele-cheie; observă, în acest sens, că ar trebui luate în considerare și actele de punere în aplicare și cele delegate; solicită Comisiei să extindă evaluarea ex-post cât mai mult cu putință, în toate domeniile politice, și sugerează că includerea tot mai frecventă a „clauzelor de caducitate”, în principal sub formă de date de revizuire obligatorii prevăzute direct, cu opțiunea, dacă este posibil și de dorit, desemnării unei date de expirare automată a dispozițiilor cuprinse în legislație, ar putea fi o bună metodă de garantare a faptului că reglementările încă în vigoare sunt necesare și proporționale;
46. solicită Comisiei să revizuiască, în special, toate normele de finanțare, pentru a reduce sarcina administrativă în cazul solicitanților de subvenții UE, în vederea eficientizării procedurii de depunere a cererilor;
Asigurarea conducerii și a vigilenței continue
47. salută sprijinul personal acordat agendei reglementării inteligente de către președintele Comisiei; consideră că această chestiune este suficient de importantă pentru a cere din partea Comisiei capacitate reală de conducere politică, astfel încât această chestiune să rămână o prioritate pe agenda politică, și sugerează în acest sens includerea agendei, ca o parte esențială, în portofoliul unuia dintre membrii colegiului comisarilor; observă că, la rândul său, Parlamentul ar trebui să investigheze metodele de creștere a importanței asociate unei mai bune legiferări în cadrul comisiilor sale și consideră că trebuie luată, de asemenea, în considerare utilizarea reuniunilor inter-comisii în vederea abordării acestei chestiuni;
48. apreciază practica continuă a Comisiei de a analiza aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității de către instituțiile Uniunii și parlamentele naționale, pornind de la cazuri-cheie, individuale, fapt care permite o îmbunătățire a clarității raportului privind o mai bună legiferare;
49. se angajează să rămână vigilent în monitorizarea aplicării de către Comisie a agendei reglementării inteligente și așteaptă raportul de activitate programat pentru a doua parte a anului 2012;
50. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei și parlamentelor naționale.
EXPUNERE DE MOTIVE
Observații generale
Comunicarea privind reglementarea inteligentă dezvoltă concluziile Președinției din timpul Consiliului European de primăvară din 2007 privind Strategia reînnoită de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă și Orientările politice pentru viitoarea Comisie , prezentate de președintele Comisiei, dl Barroso, în care se sugerează transformarea Strategiei de la Lisabona în strategia „UE 2020”, care ar urma să evidențieze competitivitatea și reducerea poverii administrative prin intermediul reglementării inteligente ca elemente care să determine funcționarea piețelor în beneficiul cetățenilor și cu o concentrare clară pe consultările publice, evaluările de impact, comitologie și simplificarea legislației existente.
Deși toate aceste elemente ar putea fi descrise, la prima vedere, ca o simplă redenumire a actualei agende privind o mai bună legiferare, trebuie, totuși, salutată plasarea lor printre prioritățile agendei, iar Parlamentul, împreună cu celelalte instituții europene și cu statele membre, trebuie acum să-și îndeplinească rolul și să asigure menținerea dinamicii astfel dobândite și intensificarea ritmului activităților în toate domeniile relevante.
Parlamentele naționale
Prin intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, la 1 decembrie 2009, parlamentele naționale capătă un rol mai important în garantarea respectării principiului subsidiarității.
Deși, până acum, s-a primit un număr considerabil de contribuții și avize motivate, detaliile practice ale acestei inovații, în special domeniul de aplicare și conținutul contribuțiilor, se află încă în proces de elaborare și calibrare.
În timp ce comunicarea Comisiei privind subsidiaritatea și proporționalitatea acoperă anul 2009, această inovație din Tratatul de la Lisabona nu a fost în vigoare decât timp de o lună din perioada relevantă.
Parlamentul a primit, totuși, până acum peste 300 de observații din partea parlamentelor naționale și ar fi adecvat să profite de această ocazie pentru a se pronunța asupra funcționării efective a sistemelor puse în aplicare în interiorul Parlamentului, pentru a se adapta la această inovație, a identifica posibilele deficiențe și a sugera îmbunătățiri.
Reducerea sarcinii administrative și asigurarea unei puneri în aplicare adecvate
Pare foarte puțin probabil ca obiectivul programului de reducere a sarcinii administrative cu 25% până în 2012 să fie atins în absența unui angajament și a unei acțiuni sporite.
Prin urmare, măsurile deja adoptate trebuie consolidate, iar nivelul ambiției trebuie dublat.
Toate părțile interesate implicate trebuie să-și intensifice eforturile, nu numai în vederea atingerii obiectivului de 25%, dar și pentru a reduce costurile aferente reglementării pe durata mandatului actualei Comisii și după 2014.
Discrepanțele în interpretare și reglementarea excesivă reprezintă probleme majore ce trebuie abordate, în primul rând de către statele membre însele în procesul de punere în aplicare și de transpunere a legislației în legislația națională, dar și de către Comisie, în virtutea rolului său de gardian al tratatelor.
Ar trebui, prin urmare, să li se solicite statelor membre să își justifice decizia de a introduce în legislația națională cerințe care depășesc standardele stipulate în legislația UE care este pusă în aplicare.
Formularea politicilor
Propunerile de legislație a UE ar trebui precedate de o fază pregătitoare detaliată, în care prezentarea de către Comisie a unei cărți albe și efectuarea unor consultări cuprinzătoare și integratoare și a unor evaluări de impact ar trebui să fie obligatorii.
Trebuie luate întotdeauna în considerare efectele asupra întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri), deoarece acestea sunt în mult mai mare măsură copleșite de cerințele de reglementare decât întreprinderile mai mari.
Simplificarea și evaluarea ex-post
Trebuie încă o dată reiterată necesitatea tabelelor de corespondență care însoțesc transpunerea directivelor de către statele membre, iar Parlamentul ar trebui să fie inovator în furnizarea de stimulente pentru ca acest lucru să se întâmple pentru fiecare act legislativ.
Programul de simplificare al Comisiei ar trebui să se concentreze mai mult pe tehnica de reformare, fiind importantă garantarea faptului că actuala legislație este evaluată în mod continuu, pentru a determina dacă aceasta ar trebui simplificată sau, după caz, abrogată.
Asigurarea conducerii și a vigilenței continue
Toate instituțiile și statele membre trebuie să dea dovadă de capacitate reală de conducere politică, pentru a consolida agenda reglementării inteligente, dar Comisia are un rol-cheie în menținerea acesteia ca o prioritate a agendei politice.
Prin urmare, această chestiune ar trebui să constituie partea principală a portofoliului unui comisar.
În același timp, Parlamentul ar trebui să investigheze metodele de creștere a angajamentului său față de reglementarea inteligentă, spre exemplu prin utilizarea reuniunilor inter-comisii.
Comisia va prezenta un raport de activitate privind agenda reglementării inteligente în a doua parte a anului 2012.
Parlamentul trebuie să se asigure că va urmări cu atenție fiecare aspect din acest domeniu.
26.5.2011
AVIZ al Comisiei pentru piaȚa internă Și protecȚia consumatorilor
destinat Comisiei pentru afaceri juridice
referitor la o mai bună legiferare, subsidiaritate și proporționalitate și o reglementare inteligentă
( 2011/2029(INI) )
Raportor pentru aviz: Cornelis de Jong
SUGESTII
Comisia pentru piața internă și protecția consumatorilor recomandă Comisiei pentru afaceri juridice, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. reiterează abordarea strategică din Comunicarea Comisiei privind reglementarea inteligentă în Uniunea Europeană, care plasează „Smart Regulation” în centrul întregului proces de guvernare, începând de la depunerea unui proiect legislativ până la transpunerea, punerea în aplicare, evaluarea și revizuirea acestuia;
2. invită toate instituțiile UE să respecte prevederile articolului 153 alineatul (2b) din TFUE care le solicită să nu adopte texte legislative care impun constrângeri administrative, financiare și juridice susceptibile să frâneze crearea și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii;
3. invită Comisia să aplice în continuare testul IMM-urilor și, în special, un test bazat pe principiul „a gândi mai întâi la scară mică” în cazul tuturor noilor propuneri legislative;
4. invită toate comisiile parlamentare să aplice principiile de testare a IMM-urilor în cazul rapoartelor legislative, după ce acestea au fost votate de comisia competentă și sunt prezentate în plen spre aprobare;
5. invită Comisia și statele membre să reducă sarcinile administrative și birocratice ale IMM-urilor și să faciliteze accesul acestora la serviciile de creditare și de piață;
6. consideră că o reglementare inteligentă ar trebui să fie orientată spre utilizatorul final; invită, prin urmare, Comisia, Consiliul și Parlamentul European să se concentreze mai mult asupra utilizatorilor finali în momentul dezvoltării noilor acte legislative și să asigure o consultare adecvată a acestora de-a lungul întregului proces;
7. invită Comisia să susțină mai mult dialogul cu cetățenii prin consultări publice și solicită o cât mai bună adaptare a acestei forme de comunicare la necesitățile cetățenilor obișnuiți;
8. invită Comisia ca în cadrul cercetării sale în domeniul consultărilor publice să acorde atenție participării total nesatisfăcătoare a societății la aceste consultări; solicită Comisiei să adopte măsuri prin care să se asigure că în cadrul viitoarelor proceduri de consultare publică sunt implicați un număr de cetățeni considerabil mai mare decât până acum, prin folosirea unor sisteme de traducere online accesibile și ușor de utilizat, pentru a face publice toate consultările publice, paginile de internet și documentele respective, în toate limbile oficiale ale Uniunii Europene;
9. subliniază că un dialog deschis, transparent și regulat constituie principala premisă pentru implicarea mai amplă a societății civile în procesul de elaborare a reglementărilor juridice și în gestionarea problemelor publice;
10. salută decizia Comisiei de a prelungi termenul pentru consultații publice de la opt la douăsprezece luni; implicarea temeinică a tuturor persoanelor interesate este esențială pentru a asigura o mai bună reglementare;
11. subliniază importanța unui studiu de impact independent pentru transpunerea și aplicarea corespunzătoare a măsurilor legislative și invită toate comisiile parlamentare să le acorde toată atenția necesară; subliniază importanța actualizării studiilor de impact, în urma oricărei modificări importante a propunerilor Comisiei;
12. invită Comisia să îmbunătățească în continuare promptitudinea intervenției Comitetului de evaluare a impactului, cuantificarea costurilor de punere în aplicare și de asigurare a respectării, precum și posibila sarcină administrativă a legislației propuse, așa cum a sugerat Curtea Europeană de Conturi în Raportul său special privind studiile de impact
„Evaluările de impact în cadrul instituțiilor UE: Raportul special nr.
9/2010 – Cheltuielile UE din cadrul măsurilor structurale privind alimentarea cu apă pentru consumul casnic sunt efectuate în mod optim?
Raportul special nr.
3/2010. ;
13. reiterează punctele de vedere exprimate în rezoluția din 20 mai 2010 referitoare la crearea unei piețe unice pentru consumatori și cetățeni și în Comunicarea Comisiei din 8 octombrie 2010 privind reglementarea inteligentă în Uniunea Europeană, prin care, evaluarea ex-ante și ex-post a legislației UE ar trebui să devină o parte integrantă a procesului politic; invită Comisia să folosească această formă de evaluare în vederea verificării calității, eficacității și eficienței oricărui act legislativ al UE și pentru revizuirea modul în care reglementările speciale sunt aplicate în mod practic la diferite niveluri, în fiecare stat membru, precum și efectul acestora asupra consumatorilor, cetățenilor și IMM-urilor;
14. încurajează adoptarea propunerii făcute de Curtea de Conturi, care stipulează că studiile de impact naționale ar putea constitui o completare utilă a studiilor efectuate de către Comisie, solicită simplificarea legislației și reducerea cât mai mare a sarcinilor administrative, în special pentru IMM-uri, pentru schimbul de bune practici între statele membre și pentru acțiunile comune întreprinse în scopul reducerii „suprareglementării” din cadrul legislației UE;
15. invită Comisia să se asigure că sunt examinate atât posibilele efecte ale legislației propuse asupra pieței interne și a consumatorilor, cât și cele economice, sociale și de mediu; subliniază că, în acest scop, toți cei implicați, inclusiv IMM-urile, organizațiile de protecție a consumatorilor și, în cazul în care legislația are efecte asupra pieței muncii, partenerii sociali, trebuie consultați în mod sistematic;
16. încurajează Comisia să revizuiască periodic legislația UE, asigurându-se, în strânsă colaborare cu Parlamentul European, că legislația existentă este actualizată în mod corect și, atunci când e necesar și de la caz la caz, că textele care nu mai sunt de actualitate sunt retrase pentru a se evita o suprareglementare ineficientă;
17. solicită Comisiei să revizuiască, în special, toate normele de finanțare pentru a reduce sarcina administrativă în cazul solicitanților de subvenții UE, pentru a obține o procedură de prezentare a cererilor mai eficientă;
18. consideră că rolul consolidat al Parlamentului European și al parlamentelor naționale, astfel cum reiese din Tratatul de la Lisabona, împreună cu principiul general al subsidiarității, au crescut considerabil rolul participării active a statelor membre pe parcursul întregului ciclului politic al fiecărui act legislativ al UE, de la conceperea actului legislativ până la implementarea, aplicarea, consolidarea, evaluarea și revizuirea acestuia;
19. subliniază faptul că tabelele de corespondență contribuie la o mai bună punere în aplicare a dispozițiilor privind piața internă și simplifică în mod considerabil asigurarea punerii lor în aplicare; solicită statelor membre, în sensul unei mai mari transparențe, să accepte și să publice în cele din urmă tabelele de corespondență pentru punerea în aplicare a legislației și să contribuie astfel, la o mai bună legiferare; invită Comisia și statele membre să depună toate eforturile pentru a continua îmbunătățirea transpunerii, aplicării și, unde este cazul, a asigurării respectării legislației europene;
20. subliniază că, având în vedere aceeași abordare ca în raportul Monti, ar trebui folosite mai mult reglementările în cazul propunerilor legislative, pentru a se reuși realizarea unei legislații mai restrânse dar mai eficiente;
21. consideră că, pentru o mai bună funcționare a legislației europene, ar trebui să se îmbunătățească comunicarea privind procesul legislativ și propunerile legislative, întrucât din comunicările instituțiilor este deseori neclar pentru societăți și cetățeni exact ce legislație a fost în cele din urmă adoptată;
22. ia act de intenția Comisiei de a prezenta, încă din 2011, o propunere legislativă privind utilizarea de mecanisme de soluționare alternativă a litigiilor, în vederea asigurării accesului rapid și eficient la mecanismele de soluționare extrajudiciară a litigiilor.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
25.5.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
34
Membri titulari prezenți la votul final
Pablo Arias Echeverría, Adam Bielan, Cristian Silviu Bușoi, Lara Comi, Anna Maria Corazza Bildt, António Fernando Correia De Campos, Jürgen Creutzmann, Evelyne Gebhardt, Louis Grech, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Iliana Ivanova, Sandra Kalniete, Edvard Kožušník, Hans-Peter Mayer, Phil Prendergast, Mitro Repo, Robert Rochefort, Zuzana Roithová, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Laurence J.A.J. Stassen, Catherine Stihler, Kyriacos Triantaphyllides, Emilie Turunen, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler
Membri supleanți prezenți la votul final
Regina Bastos, Cornelis de Jong, María Irigoyen Pérez, Constance Le Grip, Morten Løkkegaard, Konstantinos Poupakis
16.6.2011
AVIZ al Comisiei pentru afaceri constituȚionale
destinat Comisiei pentru afaceri juridice
referitor la o mai bună legiferare, subsidiaritate și proporționalitate și o reglementare inteligentă
( 2011/2029(INI) )
Raportor pentru aviz: Morten Messerschmidt
SUGESTII
Comisia pentru afaceri constituționale recomandă Comisiei pentru afaceri juridice, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
O mai bună legiferare
1. apreciază practica continuă a Comisiei de a analiza aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității de către instituțiile Uniunii și parlamentele naționale, pornind de la cazuri-cheie, individuale, fapt care permite o îmbunătățire a clarității raportului privind o mai bună legiferare;
2. subliniază că instituțiile europene trebuie să respecte principiile subsidiarității și proporționalității atunci când formulează propuneri și să respecte criteriile prevăzute în Protocolul nr.
2 la TFUE;
3. subliniază că ar trebui depuse toate eforturile posibile pentru a asigura egalitatea de tratament între Parlament și Consiliu în cadrul procesului legislativ, transpunându-se, astfel, principiul egalității de tratament între cele două instituții, principiu care decurge din Tratatul de la Lisabona;
4. atrage atenția asupra rolului consolidat al parlamentelor prin Tratatul de la Lisabona în ceea ce privește examinarea propunerilor legislative din perspectiva principiilor subsidiarității și proporționalității și subliniază importanța unei strânse cooperări între parlamentele naționale și instituțiile europene;
5. atrage atenția asupra experiențelor concrete privind examinarea principiilor subsidiarității și proporționalității, care indică o discrepanță puternică între numărul mare de documente ale Uniunii care trebuie evaluate, intensitatea procesului de examinare și motivare solicitată în acest sens, și resursele personale limitate pentru aceasta; subliniază în acest context necesitatea unei prelungiri clare a termenului de opt săptămâni stabilit la articolul 6 din Protocolul privind aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității (Protocolul nr.
2) pentru avizele motivate din partea parlamentelor naționale;
6. subliniază, în contextul utilizării instrumentului de depunere de plângeri cu privire la încălcarea subsidiarității, lipsa criteriilor materiale pentru stabilirea încălcării principiului subsidiarității sau proporționalității și subliniază necesitatea definirii, în mod specific, la nivelul UE, a unor condiții materiale de aplicare a acestor principii;
7. subliniază faptul că parlamentele naționale vor fi mai în măsură să își respecte obligația, stabilită prin tratat, de a examina respectarea, de către propunerile legislative, a principiilor subsidiarității și proporționalității, dacă și Comisia își va îndeplini, la rândul său, în mod cuprinzător, obligația de motivare detaliată și inteligibilă, prevăzută la articolul 5 din Protocolul privind aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității;
8. subliniază, în acest context, faptul că parlamentele naționale, atunci când emit un aviz, trebuie să facă diferența, pe cât posibil, între aspectele care privesc subsidiaritatea și cele care se referă la proporționalitate;
9. subliniază că, în calitatea sa de colegiuitor și în urma Tratatului de la Lisabona, Parlamentului îi revine responsabilitatea, în cadrul procesului vizând o mai bună legiferare, să asigure claritatea și caracterul inteligibil al legislației și să evite orice costuri administrative inutile și disproporționate pe care aceasta le-ar putea impune cetățenilor și întreprinderilor;
10. consideră că, deoarece deține prerogativa de a conferi Comisiei competența de a adopta acte delegate, Parlamentul ar trebui să se abțină de la a include dispoziții detaliate și tehnice în reglementările de bază, Comisia fiind mai bine pregătită în acest scop, măsură ce ar contribui la claritatea și înțelegerea actelor de bază;
11. solicită o îmbunătățire a bazei de date EUR-Lex, astfel încât aceasta să devină mai transparentă și mai ușor de utilizat;
Reglementare inteligentă
12. propune o examinare a modului în care ar putea fi găsit și formalizat un set de moduri de înțelegere comune între instituțiile Uniunii și statele membre referitoare la aplicarea standardelor de „reglementare inteligentă”;
13. atrage atenția asupra importanței simplificării legislației UE; îndeamnă să se depună eforturi în vederea atingerii unui grad mai mare de claritate a legislației, astfel încât aceasta să devină mai ușor de înțeles de către cetățeni; solicită în mod insistent abrogarea reglementărilor în exces și să nu se adopte noi acte, dacă acestea nu răspund unor nevoi precise;
14. subliniază că estimările cu privire la ponderea birocratică a sarcinilor administrative și a celor de reglementare ar trebui exprimate mai degrabă în cifre nete decât în cifre brute;
15. atrage atenția că obiectivele specifice de reducere a obligațiilor administrative și de reglementare nu ar trebui stabilite numai pentru perioada până în 2012, ci ar trebui deja fixate și pentru perioada următoare;
16. solicită Comisiei să se inspire din reușita programelor aplicate de statele membre având drept obiective o mai bună legiferare și simplificarea administrativă, inclusiv în ceea ce privește utilizarea pe scară largă a procedurilor electronice;
17. apreciază activitatea desfășurată până acum de către Comitetul de evaluare a impactului în examinarea calității evaluărilor de impact făcute de Comisie;
18. subliniază că, datorită constrângerilor de timp ale procedurii parlamentare, nu se pot face întotdeauna evaluări de impact referitoare la „amendamentele de substanță” la propunerile Comisiei”, depuse la nivel de comisie parlamentară; reamintește, cu toate acestea, că Parlamentul și Comisia au fost de acord, în principiu, să efectueze o evaluare de impact suplimentară ori de câte ori introduc în procesul legislativ elemente noi, care țin de fondul legislativ sau economic al actului respectiv; solicită, așadar, o mai bună utilizare a evaluărilor „ex-ante”;
19. subliniază că evaluarea impactului și alte studii privind efectele propunerilor legislative sunt indispensabile pentru adoptarea unei decizii în cunoștință de cauză cu privire la adoptarea legislației (ex-ante), dar că evaluarea rezultatelor este, de asemenea, indispensabilă, pentru a verifica rezultatele legislației, a corecta abaterile și a reproduce inițiativele încununate de succes (ex-post);
20. subliniază că inițiativa cetățenilor, introdusă prin Tratatul de la Lisabona, trebuie privită de către Comisie ca un element important al democrației participative, deoarece deschide noi posibilități de legiferare;
21. opinează că transpunerea directivelor UE în legislația statelor membre trebuie nu numai făcută, pe cât posibil, cu respectarea termenului, dar și sincronizată, astfel încât să se evite o serie de efecte cum ar fi distorsionarea concurenței dintre principalii actori economici, „supra-legiferarea” etc.;
22. solicită în mod insistent ca toate directivele să conțină tabele care să ilustreze corespondența dintre legislația UE și măsurile necesare pentru transpunerea sa în legislațiile naționale; invită parlamentele naționale să se alăture Parlamentului European în încercarea de a asigura includerea sistematică a tabelelor de corespondență în toate actele legislative pertinente.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
15.6.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
19
Membri titulari prezenți la votul final
Andrew Henry William Brons, Carlo Casini, Andrew Duff, Ashley Fox, Roberto Gualtieri, Zita Gurmai, Gerald Häfner, Daniel Hannan, Stanimir Ilchev, Constance Le Grip, David Martin, Morten Messerschmidt, Algirdas Saudargas, Søren Bo Søndergaard, Rafał Trzaskowski, Luis Yáñez-Barnuevo García
Membri supleanți prezenți la votul final
Elmar Brok, Marietta Giannakou, Anneli Jäätteenmäki
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
21.6.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
21
Membri titulari prezenți la votul final
Raffaele Baldassarre, Luigi Berlinguer, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Sajjad Karim, Klaus-Heiner Lehne, Antonio López-Istúriz White, Jiří Maštálka, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Alexandra Thein, Diana Wallis, Rainer Wieland, Tadeusz Zwiefka
Membri supleanți prezenți la votul final
Piotr Borys, Vytautas Landsbergis, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, József Szájer
Membri supleanți (articolul 187 alineatul (2)) prezenți la votul final
Jörg Leichtfried, María Muñiz De Urquiza
