6.9.2010 B7-0503/2010 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declaraţiilor Consiliului şi Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la expulzarea romilor din Franţa
Renate Weber
,
Sophia in 't Veld
,
Marielle De Sarnez
,
Cecilia Wikström
,
Niccolò Rinaldi
,
Sonia Alfano
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Leonidas Donskis
,
Olle Schmidt
,
Metin Kazak
,
Luigi de Magistris
,
Alexander Alvaro
,
Nathalie Griesbeck
,
în numele Grupului ALDE
PE446.586v01-00 B7‑0503/2010 Rezoluţia Parlamentului European referitoare la expulzarea romilor din Franţa
Parlamentul European,
– având în vedere drepturile omului şi libertăţile fundamentale, principiile egalităţii şi nediscriminării, dreptul la demnitate, viaţă privată şi protecţia datelor cu caracter personal, drepturile copilului, drepturile persoanelor care aparţin minorităţilor, astfel cum sunt recunoscute prin convenţiile internaţionale şi europene privind apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, în special Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite cu privire la drepturile copilului, Convenţia-cadru din 1994 a Consiliului Europei pentru protecţia minorităţilor naţionale, Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale (CEDO) şi jurisprudenţa aferentă a Curţii Europene a Drepturilor Omului,
– având în vedere tratatele UE, în special articolele 2, 3, 6 şi 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolele 10, 18, 19, 45 şi următoarele din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene şi articolele 8, 19, 21, 24, 45, 47 şi 51 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,
– având în vedere Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică, în special definiţia discriminării directe şi a discriminării indirecte, Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date şi Decizia-cadru 2008/913/JAI a Consiliului din 28 noiembrie 2008 privind combaterea anumitor forme și expresii ale rasismului și xenofobiei prin intermediul dreptului penal,
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Integrarea socială și economică a romilor în Europa” (COM/2010/0133), rapoartele Agenţiei pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene şi Concluziile Consiliului privind promovarea incluziunii romilor din 7 iunie 2010,
– având în vedere rezoluţiile sale anterioare referitoare, printre altele, la romi, rasism şi xenofobie, măsurile de combatere a discriminării şi libera circulaţie, în special Rezoluţia sa din 28 aprilie 2005 referitoare la situaţia romilor din Uniunea Europeană, Rezoluţia sa din 1 iunie 2006 referitoare la situaţia femeilor rome din Uniunea Europeană, Rezoluţia sa din 15 noiembrie 2007 referitoare la aplicarea Directivei 2004/38/CE privind dreptul la liberă circulaţie şi şedere pe teritoriul statelor membre pentru cetăţenii Uniunii şi membrii familiilor acestora, Rezoluţia din 13 decembrie 2007 privind combaterea intensificării extremismului în Europa şi Rezoluţia sa din 31 ianuarie 2008 privind o strategie europeană privind romii, Rezoluţia sa din 10 iulie 2008 referitoare la recensământul persoanelor de etnie romă din Italia pe criteriul apartenenţei etnice şi Rezoluţia sa din 25 martie 2010 referitoare la al doilea Summit european privind romii,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât, într-o reuniune din 28 iulie convocată de urgenţă pentru a discuta „problemele create de comportamentul anumitor cetăţeni nomazi şi romi” şi ca urmare a incidentelor care s-au soldat cu uciderea unui nomad de cetăţenie franceză de către un jandarm, ce fac în prezent obiectul unei anchete, guvernul francez a hotărât că în termen de 3 luni vor fi închise circa 300 de tabere ilegale locuite de romi şi nomazi şi că romii vor fi expulzaţi în ţările lor de origine, în special România şi Bulgaria;
B. întrucât autorităţile franceze pretind că a avut loc o repatriere „voluntară” şi „cu caracter umanitar”, în schimbul unei compensaţii de 300 EUR per adult şi de 100 EUR per copil, în timp ce presa şi Comisia ONU pentru discriminare rasială au descoperit că „nu toate persoanele” şi-au dat „consimţământul liber şi total” şi şi-au înţeles drepturile, unii romi declarând că au fost ameninţaţi cu arestarea sau cu expulzarea forţată în cazul în care refuză repatrierea şi întrucât procedurile aplicate de autorităţi, de separare a bărbaţilor de femei şi copii, au generat, de asemenea, numeroase critici;
C. întrucât din cei aproape 400 000 de romi care locuiesc în Franţa, 95% au cetăţenia franceză şi, prin urmare, nu pot fi expulzaţi sau obligaţi să părăsească ţara şi întrucât Franţa deportează romi de mai mulţi ani, inclusiv aproape 10 000 în 2009 şi peste 8 000 anul acesta;
D. întrucât în luna august au fost distruse 128 de tabere, iar 979 de romi au fost returnaţi din Franţa în Bulgaria şi România – dintre care 151 forţat şi 828 de bună voie;
E. întrucât, pentru a împiedica romii să revină în Franţa, beneficiarii ajutorului de repatriere au trebuit să semneze un formular şi li s-au luat amprentele, cu scopul de nu li se mai da banii respectivi în cazul în care se întorc în Franţa;
F. întrucât guvernul francez a declarat, de asemenea, că incapacitatea de a integra minoritatea romă ar trebui să împiedice aderarea României şi Bulgariei la spaţiul Schengen, dacă „nu-şi asumă responsabilitatea” cu privire la romi, declaraţie care contravine evaluării tehnice a îndeplinirii criteriilor de către România şi Bulgaria, evaluare aprobată de toate statele membre din grupul de lucru privind spaţiul Schengen; întrucât şi Comisia a respins această propunere a guvernului francez;
G. întrucât, deşi măsurile luate de guvernul francez au atras critici generalizate la nivel naţional, european şi internaţional, din partea ONG-urilor, guvernelor, instituţiilor, liderilor şi organizaţiilor religioase, îndeosebi din partea ONU (Comisia pentru eliminarea discriminării rasiale), a Consiliului Europei (Comisia pentru combaterea rasismului şi a intoleranţei, Comisarul pentru drepturile omului, preşedintele Adunării Parlamentare) şi a organelor UE, guvernul francez a continuat expulzările, singurul care şi-a exprimat sprijinul fiind ministrul italian de interne, care a propus şi aplicat măsuri similare în trecut;
H. întrucât autorităţile franceze au invitat miniştrii de interne din Italia, Germania, Regatul Unit, Spania, Grecia şi ulterior din Belgia, Canada şi SUA, precum şi omologul acestora din cadrul Comisiei Europene, la o reuniune la Paris în 6 septembrie, în care să discute chestiuni legate de imigraţie şi libera circulaţie care ţin de competenţa UE, reuniune la care celelalte state membre nu au fost invitate şi întrucât ministrul de interne al Italiei şi-a anunţat intenţia de a solicita adoptarea unor norme mai stricte la nivelul UE referitoare la imigraţie şi libera circulaţie, în special cu privire la cetăţenii de etnie romă;
I. întrucât dreptul la liberă circulaţie al cetăţenilor UE şi al familiilor lor este un drept fundamental prevăzut în tratatele UE şi reglementat de Directiva 2004/38/CE privind dreptul la liberă circulaţie şi şedere pe teritoriul statelor membre pentru cetăţenii Uniunii şi membrii familiilor acestora; întrucât directiva a făcut obiectul unui raport întocmit de Comisie şi statele membre au primit orientări privind aplicarea corectă a directivei;
J. întrucât Comisia, în calitate de gardian al tratatelor, are datoria să garanteze că tratatele şi legislaţia UE, precum şi drepturile omului şi libertăţile fundamentale sunt respectate, protejate şi promovate în UE şi să reacţioneze prompt şi ferm împotriva cazurilor de încălcare clară a acestora, imediat ce se produc;
K. întrucât aceste expulzări au loc în contextul unor declaraţii ale liderilor guvernului francez în care se sugerează existenţa unor legături între romi, imigranţi şi criminalitate şi în care se propune retragerea cetăţeniei franceze oricărei persoane de origine străină care pune în pericol viaţa unui poliţist; întrucât pe întreg teritoriul UE se înregistrează o creştere a infracţiunilor motivate de ură şi a violenţei rasiale împotriva romilor;
L. întrucât Tribunalul administrativ din Lille a confirmat o hotărâre judecătorească anterioară din 27 august prin respingerea ordinelor de expulzare a şapte cetăţeni de etnie romă, pe motivul că autorităţile nu au dovedit că respectivii reprezintă „un pericol pentru ordinea publică”;
M. întrucât Germania se pregăteşte să returneze circa 12 000 de romi în Kosovo, jumătate dintre aceştia fiind copii, inclusiv copii născuţi în Germania, în pofida apelului adresat statelor occidentale de UNICEF şi de Comisarul pentru drepturile omului al Consiliului Europei de a se înceta returnarea forţată a romilor în Kosovo; întrucât Suedia a expulzat circa 50 de romi pe motivul că „cerşeau”, deşi cerşitul nu constituie o infracţiune în Suedia; întrucât Danemarca a expulzat în mod expeditiv mai mulţi romi în luna iulie; întrucât şi alte state, cum ar fi Italia, aplică politici similare sau au anunţat noi măsuri restrictive,
1. îşi exprimă profunda îngrijorare cu privire la măsurile luate de autorităţile franceze şi de autorităţile altor state membre la adresa romilor şi a nomazilor, măsuri ce prevăd returnarea lor în ţările de origine şi le solicită insistent să suspende imediat expulzările colective ale romilor; solicită Comisiei, Consiliului şi statelor membre să le adreseze acelaşi apel;
2. subliniază că aceste măsuri încalcă tratatele şi legislaţia UE, întrucât reprezintă o discriminare pe motive de rasă şi apartenenţă etnică şi o încălcare a Directivei 2004/38/CE privind dreptul la liberă circulaţie şi şedere pe teritoriul statelor membre pentru cetăţenii Uniunii şi membrii familiilor acestora, în timp ce expulzările în masă sunt interzise de Carta drepturilor fundamentale şi de Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale;
3. reaminteşte că Directiva 2004/38/CE restrânge posibilitatea expulzării unui cetăţean al Uniunii la anumite limite extrem de clar definite, şi anume la situaţiile în care cetăţeanul reprezintă un pericol pentru ordinea publică sau siguranța publică sau reprezintă o sarcină excesivă pentru sistemul de asistență socială; deciziile de expulzare trebuie să fie evaluate şi stabilite de la caz la caz, ţinând cont de circumstanţele personale (articolul 28), trebuie să se aplice garanţii procedurale (articolul 31), trebuie să se garanteze accesul la căile de atac şi la procedurile de suspendare judiciare şi administrative (articolul 31), faptul că cetăţenii reprezintă o sarcină excesivă pentru sistemul de asistență socială al statului membru gazdă nu este suficient ca atare să justifice expulzarea automată (considerentul 16 şi articolul 14), orice restrângere a libertăţii de circulaţie şi de şedere din motive de ordine publică, siguranță publică sau sănătate publică nu poate fi invocată în scopuri economice, trebuie să respecte principiul proporționalității și să se întemeieze exclusiv pe conduita persoanei şi nu pe considerații de prevenție generală, iar conduita persoanei în cauză trebuie să constituie o amenințare reală, prezentă și suficient de gravă la adresa unui interes fundamental al societăţii (articolul 27), sancțiunile prevăzute de statele membre trebuie să fie eficiente și proporționale (articolul 36), iar termenul acordat pentru părăsirea teritoriului nu poate fi mai mic de o lună de la data notificării;
4. constată următoarele: expulzările au vizat în mod specific romii, o comunitatea considerată în general drept un pericol pentru ordinea şi siguranţa publică sau ca o povară pentru asistenţa socială, acestea fiind realizate într-o perioadă de timp extrem de scurtă în moduri care au inclus stigmatizarea publică, precum şi recursul la forţă şi la intimidare; în astfel de condiţii nu se pot realiza în mod corect şi corespunzător evaluări precise individuale şi de la caz la caz; garanţiile procedurale nu au fost aplicate şi garantate; condiţia proporţionalităţii a fost încălcată; este posibil ca măsurile să fi fost luate în scopuri economice sau din consideraţii de prevenţie generală; directiva nu prevede nicio procedură care permite returnarea facilitată sau voluntară a cetăţenilor UE în statul membru de origine pe baza unei „compensaţii” economice, ceea ce ar fi, de asemenea, contrar spiritului şi textului tratatelor, având în vedere că libera circulaţie este un drept fundamental care nu poate fi înstrăinat, cumpărat sau vândut şi că acest fapt ar conduce la discriminare între cetăţenii UE; în plus, autorităţile române au declarat că niciuna dintre persoanele returnate nu a comis vreo infracţiune în Franţa sau în România, iar instanţe din Franţa au respins deciziile de expulzare a romilor luate de autorităţi pe motivul că persoanele respective reprezintă „un pericol pentru ordinea publică”;
5. subliniază, de asemenea, că colectarea amprentelor romilor expulzaţi este ilegală şi contravine Cartei drepturilor fundamentale a UE [articolul 21 alineatele (1) şi (2)], tratatelor şi legislaţiei UE, în special directivelor 2004/38/CE şi 2000/43/CE şi reprezintă o discriminare pe motive de origine etnică sau naţională;
6. salută declaraţia din 25 august a vicepreşedintei Comisiei Europene responsabile de justiţie, drepturi fundamentale şi cetăţenie, în care se exprimă „îngrijorarea” cu privire la expulzarea romilor din Franţa şi se afirmă că „nimeni nu ar trebui expulzat doar fiindcă este rom” şi se face un apel la „toate statele membre să respecte normele UE convenite de comun acord privind libera circulaţie, nediscriminarea şi valorile comune ale Uniunii Europene, care este o comunitate de valori şi de drepturi fundamentale, şi să respecte în special drepturile fundamentale, inclusiv drepturile persoanelor care aparţin minorităţilor” şi solicită Comisiei să acţioneze prompt în temeiul tratatelor pentru a asigura respectarea tratatelor şi a legislaţiei UE;
7. salută şi solicită să fie implicat în „analiza completă” a situaţiei din Franţa anunţată de comisar şi verificarea conformităţii măsurilor luate cu legislaţia UE, precum şi schimbul de informaţii dintre Comisie şi autorităţile franceze şi atelierul propus de Preşedintele Comisiei şi de autorităţile franceze; solicită ca această monitorizare să vizeze toate statele membre;
8. solicită elaborarea unei strategii europene privind romii care să conţină „măsuri concrete şi de perspectivă pentru ameliorarea integrării sociale a romilor” şi „măsuri referitoare la locuinţe, accesul la piaţa muncii, educaţie şi servicii de sănătate” pentru a contribui la îmbunătăţirea situaţiei romilor; invită Comisia, Consiliul, statele membre şi guvernele acestora, precum şi autorităţile regionale şi locale să îşi asume responsabilitatea comună faţă de populaţia de etnie romă, să contribuie la strategia menţionată şi să ia măsuri corespunzătoare de integrare la nivelul lor de responsabilitate, în special statele membre de origine şi cele de destinaţie; subliniază că politicile de integrare pot reuşi doar dacă se bazează pe un proces de incluziune bidirecţional, care să implice romii şi societatea în ansamblu, cu recunoaşterea şi respectarea reciprocă a drepturilor şi responsabilităţilor lor respective;
9. împărtăşeşte opinia vicepreşedintei Comisiei Europene responsabile de justiţie, drepturi fundamentale şi cetăţenie, potrivit căreia „retorica utilizată în unele state membre în ultimele săptămâni” are „un caracter discriminatoriu deschis şi parţial instigator”, şi se alătură apelului către factorii de decizie de a trata „cu grijă şi responsabilitate” problema integrării romilor; respinge declaraţiile care fac o legătură între minorităţi, respectiv imigranţi, şi criminalitate, deoarece acestea perpetuează stereotipurile negative care contribuie la stigmatizarea şi discriminarea romilor;
10. reaminteşte că libera circulaţie a cetăţenilor este un domeniu care ţine de competenţa UE şi că, prin urmare, pe baza principiului cooperării loiale, astfel de probleme trebuie discutate în cadrul instituţiilor UE, şi nu în cadrul unor reuniuni restrânse la care sunt invitate numai guvernele unor anumite state membre; consideră, aşadar, că reuniunea convocată de Franţa a fost nepotrivită şi că Comisia, Preşedinţia belgiană şi statele membre invitate nu ar fi trebuit să participe; solicită ca problemele de competenţa UE să fie discutate în forurile instituţionale corespunzătoare prevăzute în tratate; salută apelul adresat autorităţilor franceze de vicepreşedinta Comisiei Europene responsabilă de justiţie, drepturi fundamentale şi cetăţenie de a se angaja într-un dialog cu toate statele membre ale UE pentru ca acestea „să îşi asume – plecând de la tratate şi de la Carta drepturilor fundamentale a UE – responsabilitatea comună pentru populaţia de etnie romă”, precum şi oferta Comisiei de a juca rolul de mediator între statele membre şi de a monitoriza şi evalua progresele realizate;
11. invită autorităţile franceze să respecte legislaţia franceză, care prevede că toate municipalităţile ( communes ) cu peste 5 000 de locuitori trebuie să stabilească situri de campare autorizate pentru nomazi, întrucât Comisia pentru egalitatea de şanse şi combaterea discriminării din Franţa (HALDE) a constatat că doar 25% din municipalităţile vizate au făcut acest lucru, ceea ce a condus la creşterea numărului de nomazi care locuiesc în situri de campare neautorizate;
12. reaminteşte autorităţilor franceze obligaţia acestora, conform dreptului internaţional din domeniul drepturilor omului, de a garanta dreptul tuturor persoanelor, inclusiv al romilor şi al nomazilor, printre altele, la locuinţe adecvate şi subliniază că acestora trebuie să li se asigure opţiuni alternative de cazare adecvate, care să şi favorizeze sedentarizarea şi integrarea lor; îndeamnă Franţa să elimine toate dispoziţiile din legislaţia franceză care reprezintă o discriminare a nomazilor, cum ar fi cerinţa de a purta asupra lor permise de călătorie şi limitarea dreptului lor la vot;
13. îşi reiterează solicitările anterioare adresate statelor membre de a-şi revizui şi abroga legile şi politicile care discriminează romii pe criterii de rasă şi origine etnică, direct sau indirect, şi solicitările adresate Consiliului şi Comisiei de a monitoriza aplicarea de către statele membre a tratatelor şi a directivelor privind libera circulaţie şi măsurile de combatere a discriminării, în special în ceea ce priveşte romii, iar în caz contrar să ia măsurile care se impun, şi anume prin iniţierea unor proceduri privind încălcarea dreptului Uniunii;
14. solicită ca UE şi statele membre să mobilizeze fondurile necesare pentru proiectele de integrare a romilor, să se monitorizeze distribuţia acestor fonduri în statele membre, modul de utilizare a fondurilor şi buna execuţie a proiectelor şi să se evalueze eficacitatea proiectelor; solicită Comisiei şi Consiliului, de asemenea, să prezinte un raport pe această temă însoţit de propuneri corespunzătoare;
15. încredinţează comisiei sale competente sarcina ca, după consultarea Agenţiei pentru Drepturi Fundamentale, a ONG-urilor şi a organismelor care se ocupă de drepturile omului şi de problemele romilor, să urmărească situaţia şi să pregătească un raport referitor la situaţia romilor din Europa, pe baza rezoluţiilor şi rapoartelor anterioare ale PE;
16. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului şi Comisiei, precum şi guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Consiliului Europei şi ONU.
