P6_TA(2008)0495
Strategie pentru rezolvarea viitoare a aspectelor instituţionale ale agenţiilor de reglementare
A6-0354/2008
Rezoluţia Parlamentului European din 21 octombrie 2008 referitoare la o strategie pentru rezolvarea viitoare a aspectelor instituţionale ale agenţiilor de reglementare ( 2008/2103(INI) )
Parlamentul European,
–
având în vedere Comunicarea Comisiei din 11 martie 2008 intitulată "Agenţiile europene - calea de urmat" ( COM(2008)0135 ),
–
având în vedere rezoluţia sa din 13 ianuarie 2004 privind Comunicarea Comisiei: "Cadrul de funcţionare a agenţiilor europene de reglementare" JO C 92 E, 16.4.2004, p.
119.
,
–
având în vedere proiectul de acord interinstituţional din 25 februarie 2005 privind cadrul de funcţionare a agenţiilor europene de reglementare ( COM(2005)0059 ),
–
având în vedere întrebarea cu solicitare de răspuns oral urmată de dezbateri adresată în comun Consiliului de Comisia pentru afaceri constituţionale şi de Comisia pentru bugete şi răspunsul dat de Consiliu în plen la 15 noiembrie 2005 ( O-0093/05 ),
–
având în vedere rezoluţia sa din 1 decembrie 2005 privind proiectul Comisiei referitor la încheierea unui acord interinstituţional privind cadrul de funcţionare a agenţiilor europene de reglementare JO C 285 E, 22.11.2006, p.
123.
,
–
având în vedere decizia Conferinţei preşedinţilor din 17 aprilie 2008,
–
având în vedere scrisoarea din 7 mai 2008, adresată de Preşedintele Comisiei Preşedintelui Parlamentului European şi Preşedintelui în exerciţiu al Consiliului în vederea creării unui grup de lucru interinstituţional la nivel politic,
–
având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,
–
având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri constituţionale şi avizul Comisiei pentru bugete, al Comisiei pentru control bugetar, al Comisiei pentru afaceri economice şi monetare, şi al Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie ( A6-0354/2008 ),
A.
întrucât eforturile depuse de Parlament şi Comisie în vederea creării unui cadru de funcţionare, obligatoriu din punct de vedere juridic, pentru agenţiile europene de reglementare nu au dat niciun rezultat;
B.
întrucât nu s-a înregistrat niciun progres substanţial asupra proiectului de acord interinstituţional din 2005 din cauza refuzului instituţional şi politic al Consiliului, şi întrucât Comisia a decis să îşi retragă propunerea de încheiere a unui acord interinstituţional şi să o înlocuiască cu invitaţia de a participa la un dialog interinstituţional, care să aibă ca rezultat o abordare comună;
C.
întrucât, chiar dacă la prima vedere agenţiile de reglementare pot fi asimilate unor "microinstituţii", acestea au totuşi un impact major la nivelul guvernării europene;
D.
considerând este necesară în continuare definirea cel puţin a caracteristicilor structurale de bază ale agenţiilor de reglementare, în măsura în care acest lucru a devenit un parametru para-instituţional al Uniunii Europene;
E.
întrucât Comisia propune crearea unui grup de lucru interinstituţional însărcinat cu definirea unui cadru comun de funcţionare a agenţiilor de reglementare, precum şi cu definirea competenţelor respective ale fiecărei instituţii a Uniunii Europene în raport cu aceste agenţii;
F.
întrucât Comisia trebuie să realizeze o evaluare orizontală a agenţiilor de reglementare până în 2009-2010 şi să prezinte, în cel mai scurt timp, Parlamentului şi Consiliului un raport privind concluziile acestei evaluări;
G.
întrucât trebuie salutată decizia Comisiei de a nu propune crearea unor noi agenţii atâta timp cât grupul de lucru interinstituţional nu şi-a încheiat lucrările;
H.
întrucât Comisia ar trebui să nu se îndepărteze de la principiile directoare ale proiectului de acord interinstituţional din 2005 privind modificările care trebuie aduse actelor fundamentale în temeiul cărora funcţionează agenţiile de reglementare existente, astfel încât acestea să fie compatibile cu noua abordare;
I.
întrucât există deja un cadru comun de reglementare Regulamentul (CE) nr.
58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agenţiilor executive cărora urmează să li se încredinţeze anumite sarcini privind gestionarea programelor comunitare (JO L 11, 16.1.2003, p.
1).
pentru agenţiile executive, cărora le-a fost încredinţată o misiune de gestionare a programelor comunitare pentru o perioadă limitată în timp,
Observaţii generale
1.
consideră că propunerea Comisiei este o iniţiativă lăudabilă şi se declară dispus să participe, prin intermediul reprezentanţilor săi, la lucrările grupului de lucru interinstituţional, însă consideră că "abordarea comună" este sub aşteptările sale în ceea ce priveşte încheierea acordului interinstituţional; constată că aceasta nu exclude dezvoltarea altor forme de înţelegere ca rezultat al activităţii grupului de lucru;
2.
invită Consiliul să contribuie de asemenea, în calitatea sa de ramură a autorităţii bugetare, în mod constructiv la lucrările acestui grup de lucru;
3.
solicită Consiliului şi Comisiei să stabilească, în cel mai scurt timp şi de comun acord cu Parlamentul, programul de lucru al grupului interinstituţional, pentru ca lucrările acestuia din urmă să poată începe în toamna anului 2008;
4.
consideră că programul de lucru al grupului interinstituţional ar trebui să cuprindă, printre altele, următoarele puncte:
–
specificarea domeniilor asupra cărora va trebui să se axeze evaluarea orizontală pe care Comisia trebuie să o realizeze până la sfârşitul anului 2009;
–
stabilirea unor criterii obiective prin care să se evalueze necesitatea creării agenţiilor, ţinând seama de posibilele soluţii alternative;
–
evaluarea cu regularitate şi într-un mod coordonat şi coerent a activităţii agenţiilor şi a rezultatelor acestora, inclusiv evaluarea externă, în special prin intermediul unor analize cost-beneficiu;
–
evaluarea privind rentabilitatea recurgerii la o agenţie comparativ cu îndeplinirea sarcinilor relevante de către serviciile Comisiei;
–
evaluarea posibilelor beneficii pierdute din cauza exercitării anumitor activităţi de către agenţiile de reglementare, în locul serviciilor Comisiei;
–
adoptarea unor măsuri care să vizeze sporirea transparenţei agenţiilor, în special prin intermediul unei apropieri între caracteristicile lor structurale de bază;
–
stabilirea limitelor privind autonomia agenţiilor şi controlul exercitat asupra acestora şi, în special, a naturii şi întinderii răspunderii Comisiei în ceea ce priveşte activităţile lor respective, ţinând, bineînţeles, seama de faptul că măsura în care Comisia răspunde nu poate depăşi pe cea în care aceasta poate influenţa în mod concret activităţile agenţiilor ca atare;
–
desemnarea unor reprezentanţi din partea Consiliului şi a Comisiei în cadrul organelor de control ale agenţiilor şi audierea candidaţilor de către comisia competentă a Parlamentului;
–
desemnarea organelor executive ale agenţiilor şi, în special, a directorilor lor respectivi, precum şi definirea rolului Parlamentului în acest sens;
–
nevoia unei abordări tip în rândul agenţiilor cu privire la prezentarea activităţilor desfăşurate în timpul exerciţiului financiar respectiv şi la prezentarea conturilor acestora şi a rapoartelor privind gestiunea bugetară şi financiară;
–
o cerinţă standard pentru directorii tuturor agenţiilor de a întocmi şi semna o declaraţie de asigurare, inclusiv eventuale rezerve, acolo unde este cazul;
–
un model armonizat aplicat tuturor agenţiilor şi organismelor descentralizate în care să se facă clar distincţia între:
–
un raport anual destinat publicului larg privind operaţiunile, activitatea şi realizările organismului;
–
situaţiile financiare şi un raport privind execuţia bugetului;
–
un raport de activitate similar rapoartelor de activitate ale directorilor generali din cadrul Comisiei;
–
o declaraţie de asigurare semnată de directorul organismului, însoţită de eventuale rezerve sau observaţii pe care directorul consideră oportun să le aducă la cunoştinţa autorităţii abilitate să acorde descărcarea de gestiune;
–
definirea principiilor pentru a stabili dacă şi în ce măsură taxele şi plăţile ar trebui să fie o sursă de finanţare pentru agenţii;
–
nevoia de a revizui în mod constant agenţiile existente şi stabilirea criteriilor pe baza cărora să se determine dacă o agenţie de reglementare şi-a atins scopul şi poate fi desfiinţată.
5.
regretă absenţa unei strategii generale pentru crearea agenţiilor UE; ia act de faptul că noi agenţii sunt create de la caz la caz, ceea ce conduce la apariţia unui mozaic opac de agenţii de reglementare, agenţii executive şi alte organisme comunitare, fiecare în parte reprezentând o creaţie
sui generis
;
6.
ia act de poziţia Comisiei conform căreia crearea agenţiilor de reglementare, care deseori este realizată cu concursul Parlamentului, reprezintă expresia cooperării dintre statele membre, şi funcţionarea acestora depinde de interoperabilitate şi exercitarea competenţelor, acestea neputând fi încredinţate exclusiv instituţiilor UE fără a suscita obiecţii din punctul de vedere al caracterului centralizat;
7.
invită Consiliul şi Comisia să conlucreze cu Parlamentul pentru a stabili un cadru clar, comun şi coerent cu privire la poziţia pe care o vor avea agenţiile în cadrul guvernării UE;
8.
este de părere că trebuie garantată transparenţa agenţiilor de reglementare, în special în ceea ce priveşte funcţionarea acestora, publicarea şi accesul la informaţii, precum şi programarea acţiunilor şi răspunderea pentru acestea;
9.
consideră că prioritatea cadrului comun convenit pentru a se ajunge la o înţelegere interinstituţională trebuie să vizeze raţionalizarea funcţionării sale şi optimizarea valorii adăugate a agenţiilor de reglementare prin crearea unei mai mari transparenţe, a unui control democratic vizibil şi a unei eficienţe sporite;
10.
consideră că este indispensabilă stabilirea unor norme şi principii minime comune referitoare la structura, modul de funcţionare şi controlul tuturor agenţiilor de reglementare, indiferent de natura lor;
11.
consideră că trebuie să se asigure participarea la activitatea agenţiilor de reglementare prin structurarea în mod formal a procesului de consultare şi dialog cu părţile interesate;
12.
consideră că diversitatea culturală şi funcţională a agenţiilor ridică mari probleme în ceea ce priveşte parametrii de reglementare, buna guvernare şi raporturile instituţionale în materie de centralizare-descentralizare;
13.
susţine faptul că principiile bunei administrări trebuie să fie garantate de o abordare comună privind procesele de selecţie a personalului, întocmirea bugetului şi administrarea resurselor, precum şi gestionarea eficientă şi evaluarea performanţelor;
14.
va examina dacă iniţiativa Comisiei de a amâna propunerea de înfiinţare a unor noi agenţii de reglementare include şi cele două propuneri în prezent în suspendare în domeniile energiei şi al telecomunicaţiilor;
15.
subliniază necesitatea instaurării unui control parlamentar asupra constituirii şi modului de funcţionare a agenţiilor de reglementare, care va trebui să se bazeze în special pe:
–
prezentarea unui raport anual Parlamentului de către agenţii;
–
posibilitatea de a-l invita pe directorul fiecărei agenţii, pe parcursul procesului de numire, să se prezinte în faţa comisiei parlamentare competente;
–
acordarea de către Parlament a descărcării privind execuţia bugetelor agenţiilor care beneficiază de finanţare comunitară;
16.
invită Comisia să prezinte în timp util concluziile evaluării orizontale a agenţiilor de reglementare, înainte de sfârşitul perioadei 2009-2010, astfel încât concluziile sale să poată fi luate în considerare de către grupul de lucru interinstituţional;
17.
solicită Comisiei să elaboreze criterii care să permită compararea rezultatelor şi să stabilească reguli clare pentru încheierea mandatului agenţiilor în cazul obţinerii unor rezultate slabe;
18.
solicită Preşedintelui şi Conferinţei preşedinţilor să acorde prioritate constituirii grupului de lucru propus de Comisie şi consideră oportun ca Parlamentul să fie reprezentat în cadrul acestui grup de preşedinţii sau raportorii Comisiei pentru afaceri constituţionale, ai Comisiei pentru bugete şi ai altor două comisii cu experienţă practică în cea ce priveşte controlul activităţii agenţiilor de reglementare;
19.
reiterează faptul că, în cadrul proiectului de acord interinstituţional din 2005, atât Parlamentul, cât şi Comisia au solicitat includerea în actul de bază a unei decizii privind sediul unei agenţii;
Consideraţii bugetare
20.
doreşte să reitereze importanţa asigurării sistematice la nivel interinstituţional a aplicării procedurii prevăzute la punctul 47 din Acordul interinstituţional din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară JO C 139, 14.6.2006, p.
1.
(AII din 17 mai 2006) şi subliniază necesitatea de a asigura monitorizarea adecvată a Declaraţiei comune din 13 iulie 2007 a Parlamentului, Consiliului şi Comisiei cu privire la agenţiile descentralizate;
21.
este convins că elaborarea unei proceduri detaliate de aplicare a respectivei prevederi constituie o necesitate absolută; consideră că o astfel de procedură ar putea oferi oportunitatea de a include unele dintre aspectele importante cuprinse în proiectul de acord interinstituţional din 2005 care a fost blocat , poate împreună cu anumite adaptări aduse regulamentului financiar cadru pentru agenţii Regulamentul (CE, Euratom) nr.
2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr.
1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (JO L 357, 31.12.2002, p.
72).
;
22.
concluzionează că, dacă în urma efectuării acestor exerciţii de evaluare rezultă faptul că rentabilitatea şi eficienţa administrării descentralizate nu este garantată, Uniunea Europeană nu ar trebui să ezite să inverseze tendinţa actuală de externalizare a sarcinilor Comisiei şi ar trebui să stabilească norme clare privind încheierea mandatului agenţiilor descentralizate;
23.
sprijină intenţia Comisiei de a nu mai propune înfiinţarea vreunei alte noi agenţii descentralizate până la terminarea procesului de evaluare, mai ales în contextul în care marjele disponibile în cadrul actualului cadru financiar multianual ar face foarte dificilă, pentru moment, finanţarea oricărui nou organism comunitar, fără a recurge la o realocare de proporţii;
24.
are în vedere, din punct de vedere bugetar, următoarele aspecte esenţiale ca priorităţi în activitatea grupului de lucru interinstituţional privind viitorul agenţiilor UE:
Stabilirea unei definiţii pentru noţiunea de "agenţie"
25.
reaminteşte, în acest sens, definiţia noţiunii de "agenţie" stabilită în cadrul discuţiei tripartite din 7 martie 2007, când s-a căzut de acord ca, în scopul aplicării punctului 47 din AII din 17 mai 2006, definiţia noţiunii de "agenţie" să se determine în funcţie de criteriul dacă înfiinţarea sa a avut loc în temeiul articolului 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr.
1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene JO L 248, 16.9.2002, p.
1.
(Regulamentul financiar);
26.
doreşte să sublinieze importanţa pe care o acordă unei terminologii generale clare şi coerente în privinţa agenţiilor, terminologie ce ar trebui stabilită pentru uzul general; reaminteşte că "agenţiile de reglementare" reprezintă numai o subcategorie a agenţiilor descentralizate;
Agenţii noi - legătura dintre procedurile legislative şi prerogativele bugetare
27.
consideră drept importantă dezbaterea problemelor privind calendarul, precum şi a aspectelor legale şi procedurale ce ar putea decurge în cazul în care nu s-ar ajunge în timp util la un acord privind finanţarea unei noi agenţii, în temeiul punctului 47 din AII din 17 mai 2006, în paralel cu deciziile luate de legislator; consideră la fel de importantă discutarea unor măsuri procedurale de salvgardare pentru a asigura implicarea deplină a autorităţii bugetare în toate aspectele ce au impact asupra bugetului, cum ar fi extinderea listei de sarcini a agenţiilor;
28.
reaminteşte că Parlamentul a solicitat încă din 2005 în rezoluţia sa menţionată anterior efectuarea de evaluări obligatorii cost-beneficiu înainte de a propune înfiinţarea unei noi agenţi, evaluări ce ar trebui să se concentreze mai ales asupra chestiunii dacă "opţiunea înfiinţării unei agenţii (inclusiv costurile probabile de control şi coordonare) este mai rentabilă decât îndeplinirea sarcinilor relevante de către serviciile Comisiei", precum şi asupra altor aspecte, cum ar fi mandatul şi metodele de lucru ale agenţiei sau gradul său de independenţă faţă de Comisie, care adeseori prezintă un interes deosebit pentru legislator;
Agenţii existente - controlul
29.
subliniază necesitatea unei exercitări coordonate şi periodice a evaluării şi controlului - cu evitarea paralelismelor şi a suprapunerilor - în verificarea valorii adăugate generate de agenţiile descentralizate existente, ce nu mai intră sub incidenţa punctului 47 din AII din 17 mai 2006; consideră că acest lucru intervine ca urmare a activităţilor întreprinse anterior, ce au avut drept rezultat declaraţia comună privind agenţiile comunitare, convenită cu ocazia trialogului din 18 aprilie 2007, conform căreia a fost convenită evaluarea periodică a agenţiilor comunitare existente, punându-se îndeosebi accentul pe rentabilitatea lor şi explicându-se în detaliu criteriile folosite pentru selecţia agenţiilor evaluate;
30.
observă că analiza întreprinsă ar trebui să ia în calcul câteva aspecte fundamentale privind rentabilitatea şi ar putea fi desfăşurată, printre altele, în conformitate cu următoarele criterii:
–
relevanţa: în ce măsură s-au dovedit relevante obiectivele prevăzute în regulamentul de instituire al unei agenţii, faţă de nivelul fondurilor publice aprobate în buget?
–
eficacitatea: ce efecte (impact) au avut activităţile desfăşurate de agenţie?
–
eficienţa (rentabilitatea): cum au fost transformate intrările în rezultat şi ieşiri, din punct de vedere economic? s-au obţinut rezultatele (previzionate) la costuri rezonabile, îndeosebi cu privire la personalul angajat şi la organizarea internă?
31.
subliniază că, având în vedere impactul agenţiilor asupra bugetului, Comisia trebuie să demonstreze în mod convingător că guvernanţa europeană prin intermediul agenţiilor este opţiunea cea mai rentabilă, eficientă şi adecvată pentru aplicarea politicilor europene în prezent şi în viitorul apropiat;
Cadrul general comun
32.
insistă asupra necesităţii de a se adopta norme comune minime cu referire, printre altele, la rolul şi responsabilitatea politică a Comisiei în legătură cu agenţia, sprijinul ce urmează a fi acordat de ţările-gazdă şi luarea la timp şi în mod transparent a deciziei privind sediul agenţiilor, aspecte ce ar putea fi incluse deja în regulamentul de instituire al agenţiilor;
33.
reaminteşte faptul că acţiunile agenţiilor trebuie să fie reglementate de linii clare de răspundere, în conformitate cu dispoziţiile Regulamentului financiar; atrage atenţia asupra obligaţiilor agenţiilor cu privire la procedura de descărcare de gestiune;
34.
consideră, de asemenea, de cea mai mare importanţă, definirea unor norme comune privind prezentarea bugetelor agenţiilor cu scopul de a face mai transparenţi şi mai comparabili indicatorii bugetari, cum ar fi ratele de execuţie a bugetelor agenţiilor sau cotele individuale ce constituie veniturile şi cheltuielile; consideră că s-ar putea să fie necesar ca prezentarea generală a subvenţiilor acordate agenţiilor în bugetul UE să fie adaptată la sarcinile şi rolurile noii generaţii de agenţii;
35.
subliniază că, conform cifrelor furnizate de Comisie în comunicarea sa menţionată anterior, în prezent există 29 de agenţii de reglementare care au aproximativ 3 800 de angajaţi, cu un buget anual de aproximativ 1 100 milioane euro, inclusiv contribuţia comunitară de aproximativ 559 milioane euro;
36.
insistă ca procesul de auditare/descărcare de gestiune să fie proporţional cu bugetul global al agenţiilor; constată, în special, că resursele de care dispune Curtea de Conturi Europeană nu au crescut în ultimii ani proporţional cu numărul de agenţii;
37.
îşi reiterează dorinţa exprimată la punctul 7 din rezoluţiile sale din 22 aprilie 2008 privind descărcarea de gestiune privind execuţia bugetului agenţiilor, ca performanţa agenţiilor să fie în mod regulat (şi ad-hoc) auditată de către Curtea de Conturi Europeană sau de către alt auditor independent; consideră că aceasta nu ar trebui să se limiteze la elementele tradiționale specifice gestiunii financiare și utilizării corespunzătoare a banilor publici, ci ar trebui să vizeze și eficiența și eficacitatea administrativă și să includă o evaluare a gestiunii financiare a fiecărei agenții;
38.
consideră că toate agenţiile ar trebui să prezinte, împreună cu schema de personal, o trecere în revistă a personalului lor permanent şi temporar şi a experţilor naţionali, precum şi să indice orice modificări faţă de cele două exerciţii anterioare;
39.
atrage atenţia asupra Raportului special nr.
5/2008 al Curţii de Conturi Europene privind buna gestiune financiară a agenţiilor, o atenţie deosebită fiind acordată auditurilor de performanţă;
40.
solicită Comisiei să comaseze funcţiile administrative ale agenţiilor mai mici pentru a crea masa critică necesară pentru a permite agenţiilor să respecte în mod adecvat normele actuale privind achiziţiile publice, precum şi Regulamentul financiar şi Statutul funcţionarilor Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr.
259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de stabilire a statutului funcţionarilor, precum şi a regimului aplicabil celorlalţi agenţi ai acestor Comunităţi şi de instituire a măsurilor speciale care se aplică temporar funcţionarilor Comisiei (JO L 56 din 4.3.1968, p.
1).
;
41.
îndeamnă Comisia să examineze critic solicitările bugetare ale agenţiilor, deoarece majoritatea agenţiilor nu utilizează fondurile solicitate;
o
o o
42.
încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei şi guvernelor statelor membre.
