A6-0518/2007
20.12.2007
RAPORT
referitor la strategia comunitară 2007-2012 privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă (2007/2146(INI))
Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale
Raportoare:
Glenis Willmott
PE 393.990v02-00
CUPRINS
Pagina
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................16
AVIZ al Comisiei pentru mediu, sănătate publică Şi siguranŢă alimentară 18
AVIZ al Comisiei pentru industrie, cercetare Şi energie .............................22
AVIZ al Comisiei pentru drepturile femeii Şi egalitatea între sexe .......25
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................30
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitoare la strategia comunitară 2007-2012 privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă ( 2007/2146(INI) )
Parlamentul European,
- având în vedere Comunicarea Comisiei ( COM(2007)0062 ), intitulată „Îmbunătăţirea calităţii şi productivităţii în muncă: Strategia comunitară 2007-2012 privind sănătatea şi securitatea în muncă” şi documentele de lucru care îi sunt anexate, aparţinând serviciilor Comisiei ( SEC(2007)0214 ), ( SEC(2007)0215 ), ( SEC(2007)0216 ),
- având în vedere Tratatul CE, în special articolele 2, 136, 137, 138, 139, 140, 143 şi 152,
- având în vedere Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene
JO C 364, 18.12.2000, p.
1. , în special articolele 27, 31 şi 32,
- având în vedere convenţiile şi recomandările OIM (Organizaţiei Internaţionale a Muncii) în domeniul sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă,
- având în vedere Directiva 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătăţirii securităţii şi sănătăţii lucrătorilor la locul de muncă (directivă-cadru)
JO L 183, 29.6.1989, p.
1. şi directivele individuale ale acesteia,
– având în vedere Directiva 2000/54/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 18 septembrie 2000 privind protecţia lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenţi biologici la locul de muncă
JO L 262, 17.10.2000, p.
21. ,
– având în vedere Directiva 2007/30/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 20 iunie 2007 de modificare a Directivei 89/391/CEE a Consiliului, a directivelor speciale ale acesteia şi a Directivelor 83/477/CEE, 91/383/CEE, 92/29/CEE şi 94/33/CE ale Consiliului în vederea simplificării şi a raţionalizării rapoartelor privind punerea în aplicare
JO L 165, 27.6.2007, p.
21. ,
– având în vedere concluziile Consiliului European din 8-9 martie 2007,
– având în vedere Rezoluţia sa din 23 octombrie 2002 privind Strategia comunitară de sănătate şi securitate în muncă 2002-2006
JO C 300, 11.12.2003, p.
165. ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 24 februarie 2005 privind promovarea sănătăţii şi a securităţii în muncă
JO C 304, 1.12.2005, p.
278. ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 6 iulie 2006 privind protecţia lucrătorilor din serviciile de sănătate ale Uniunii Europene împotriva infecţiilor cu transmitere hematogenă cauzate de rănile provocate de ace
JO C 303 E, 13.12.2006, p.
654. ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 23 mai 2007 privind promovarea muncii decente pentru toţi
Texte adoptate , P6_TA(2007)0206 . ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 13 noiembrie 2007 privind statisticile comunitare referitoare la sănătatea publică şi la sănătatea şi securitatea în muncă
Texte adoptate , P6_TA-PROV(2007)0501 . ,
– având în vedere Declaraţia sa din 29 martie 2007 privind hepatita C
Texte adoptate , P6_TA(2007)0102 . ,
– având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale şi avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară, al Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie şi al Comisiei pentru drepturile femeii şi egalitatea între sexe ( A6-0518/2007 ),
A. întrucât există o corelaţie pozitivă între calitatea standardelor în materie de sănătate şi de siguranţă la locul de muncă şi performanţa financiară, în termeni de performanţă globală, de absenteism, de rată de rotaţie a personalului, de motivaţie a lucrătorilor, de îmbunătăţire a imaginii societăţii şi de productivitate;
B. constatând că economiile cele mai competitive au cele mai bune rezultate în materie de sănătate şi de siguranţă la locul de muncă şi că nivelurile ridicate de protecţie a sănătăţii şi a siguranţei au un efect pozitiv asupra finanţelor publice în termeni de economii în asigurările sociale şi de îmbunătăţire a productivităţii; întrucât protecţia sănătăţii şi a siguranţei nu contribuie numai la productivitatea, performanţa şi bunăstarea lucrătorilor, ci generează şi economii pentru economie şi pentru societate în ansamblul ei;
C. considerând că trebuie continuate cercetările privind efectele pe termen lung ale anumitor activităţi profesionale asupra sănătăţii, pentru o mai bună protecţie a lucrătorilor, deoarece anumite boli apar doar după câţiva ani de la efectuarea activităţii care le-a provocat;
D. îngrijorat de faptul că reducerea numărului de cazuri de accidente şi boli profesionale nu a fost uniform răspândită, deoarece anumite categorii de lucrători (de ex. migranţi, lucrători cu contracte precare, femei, lucrători mai tineri sau mai în vârstă), anumite societăţi (în special IMM-uri şi micro-întreprinderi), anumite sectoare de activitate (în special construcţiile, pescuitul, agricultura, transportul) şi anumite state membre prezintă rate de accidente şi boli profesionale mult mai ridicate decât media UE;
E. întrucât măsurile de protecţie a sănătăţii şi a siguranţei la locul de muncă ar trebui să facă parte în mod sistematic din cultura de întreprindere şi întrucât această cultură ar trebui să fie strâns corelată cu formarea lucrătorilor şi managerilor pe tot parcursul vieţii;
F. întrucât o cultură de protecţie a sănătăţii şi a siguranţei pusă în aplicare în mod sistematic în întreprinderi ar putea face ca procedurile în materie de sănătate şi de siguranţă la locul de muncă să fie puse în aplicare într-un mod nebirocratic şi ar asigura astfel o protecţie adecvată;
G. întrucât perioadele de odihnă sunt absolut indispensabile pentru a garanta un standard ridicat de protecţie a sănătăţii şi a siguranţei lucrătorilor;
H. întrucât OIM estimează că aproximativ 167 000 de persoane din Uniunea Europeană au murit în accidente de muncă sau din cauza bolilor profesionale în 2006 şi întrucât comunicarea Comisiei estimează că anual 300 000 de lucrători suferă de invaliditate permanentă de diverse grade;
I. întrucât o strategie reală privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă ar trebui să se bazeze pe o combinaţie corectă între următoarele instrumente: conştientizare suficientă a tuturora, educaţie şi formare bine focalizate, campanii şi servicii de prevenire adecvate, dialog social şi participarea lucrătorilor, legislaţie şi punere în aplicare adecvate, atenţie calibrată pentru grupuri, sectoare de activitate şi tipuri de întreprinderi specifice, inspecţii eficiente şi pedepse eficiente, proporţionale şi cu efect disuasiv;
J. întrucât lucrătorii mai în vârstă ar trebui să îşi menţină pe o durată cât mai lungă cu putinţă sănătatea, capacitatea de a munci şi de a rămâne în câmpul muncii şi întrucât ar trebui să se adopte măsuri în consecinţă;
K. întrucât inspecţiile joacă un rol important pentru a asigura respectarea legislaţiei în vigoare şi a preveni, astfel, exploatarea la locul de muncă, contribuind astfel la promovarea conceptului de muncă decentă; considerând că inspectorii trebuie sprijiniţi printr-o colaborare şi un schimb de informaţii mai strânse între inspectorii din statele membre;
L. întrucât analiza de risc la nivel de întreprindere nu poate fi considerată o activitate ad-hoc, ci trebuie realizată periodic şi adaptată la noi circumstanţe şi/sau riscuri; întrucât lipsa acesteia sau realizarea ei necorespunzătoare este împotriva legii şi constituie una din principalele cauze ale bolilor şi accidentelor profesionale;
M. întrucât nu există statistici disponibile privind efectele negative ale incendiilor asupra sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă;
N. întrucât lucrătorii din domeniul sănătăţii sunt supuşi riscului de a contracta peste 20 de viruşi care pun în pericol viaţa, inclusiv hepatita B, hepatita C şi HIV/SIDA;
O. întrucât Strategia de la Lisabona are ca obiectiv atingerea până în 2010 a unei rate generale de ocupare a forţei de muncă de 70%, precum şi a unei rate de ocupare de 60% pentru femei şi de 50% pentru lucrătorii în vârstă; întrucât lucrătorii cu boli cronice sau de lungă durată deseori nu se mai întorc la locul de muncă, deşi sunt consideraţi apţi pentru aceasta, iar aceia care se întorc sunt adesea supuşi la multiple discriminări, ca de exemplu reduceri ale venitului şi întrucât acest lucru este adevărat în special în cazul bolnavilor de cancer, lucru demonstrat de cele mai recente studii, care arată că o cincime din femeile care au suferit de cancer la sân nu se mai întorc la muncă, deşi ar fi capabile să o facă;
P. întrucât pe piaţa muncii „la negru” sunt angajate mai multe femei decât bărbaţi, fără să dispună de asigurare, fapt ce în mod inevitabil are consecinţe importante din punctul de vedere al condiţiilor de sănătate şi siguranţă în care acestea lucrează;
Q. întrucât femeile şi bărbaţii nu sunt un grup omogen şi, prin urmare, strategiile şi măsurile de îmbunătăţire a siguranţei şi sănătăţii la locul de muncă trebuie adaptate la locurile lor de muncă specifice, ţinând cont de faptul că anumiţi factori pot avea un impact diferit asupra femeilor şi bărbaţilor,
1. salută ambiţiosul obiectiv al Comisiei de a reduce cu 25% în medie numărul accidentelor de muncă pe întreg teritoriul UE; admite că cifra ar putea varia de la o ţară la alta, datorită bazelor diferite de plecare, dar consideră, cu toate acestea, că este important să existe măsuri clare şi bine orientate, însoţite de un calendar şi angajamente financiare pe baza cărora ar putea fi cuantificate şi evaluate; în absenţa acestora, cere Comisiei să prezinte un raport Parlamentului European, la jumătatea perioadei acoperite de strategie, cu privire la progresele realizate;
2. solicită Comisiei şi statelor membre să ia în considerare şi să se angajeze să reducă nu doar inegalităţile dintre statele membre, ci şi pe cele care există în fiecare stat în parte;
3. ia act de propunerile Comisiei de a folosi instrumente fără caracter obligatoriu în cazul în care instrumentele legislative cu caracter obligatoriu nu sunt fezabile sau adecvate, care să acorde statelor membre flexibilitatea de a găsi soluţii care dau cele mai bune rezultate, în circumstanţele particulare respective, în ce priveşte sănătatea şi siguranţa;
4. salută faptul că Comisia pune un accent mai mare pe simplificarea reglementărilor şi reducerea poverii administrative şi reaminteşte, în acelaşi timp, că simplificarea aduce beneficii sporite cetăţenilor, pe de o parte, iar pe de altă parte permite atât angajatorilor cât şi angajaţilor să se concentreze pe gestionarea practică a sănătăţii şi a siguranţei cu scopul de a obţine rezultate mai bune în aceste domenii; consideră că este foarte important ca o asemenea simplificare să nu submineze în niciun caz nivelul de protecţie acordat lucrătorilor;
5. invită Comisia să acorde prioritate în strategia sa acelor activităţi şi/sau sectoare care presupun riscuri specifice (de exemplu metalurgia, construcţiile, electricitatea, sectorul forestier etc.);
6. invită Comisia să implice mai îndeaproape Agenţia Europeană pentru Sănătate şi Securitate în Muncă de la Bilbao în acest proces şi, în special, să îi solicite să prezinte o analiză privind sectoarele cu cel mai ridicat nivel de risc de accidente industriale şi boli profesionale şi cum ar putea fi contracarat acest fapt în cel mai eficient mod;
7. consideră excelentă decizia Comisiei de a plasa în centrul priorităţilor sale asistenţa acordată IMM-urilor, pentru a le permite acestora să îşi respecte obligaţiile în materie de sănătate şi de siguranţă şi susţine pe deplin această abordare;
8. regretă că prezenta comunicare nu menţionează obiectivele de reducere a bolilor profesionale, însă înţelege dificultatea evaluării acestor boli; invită Comisia, prin urmare, să reevalueze utilizarea şi punerea în aplicare a procedurilor statistice existente pentru a identifica şi cuantifica în mod corect bolile profesionale şi, în special, cancerul, în vederea stabilirii de obiective pentru reducerea acestora; sugerează Comisiei să examineze posibilitatea transformării Recomandării UE privind bolile profesionale (2003/670) într-o directivă minimală;
9. solicită Comisiei să extindă domeniul de aplicare a strategiei, luând în considerare nu doar accidentele sau bolile profesionale, ci şi factorii sociali determinanţi, deoarece starea de sănătate individuală este determinată de o serie de factori ocupaţionali, cum ar fi tipul contractului, condiţiile de muncă şi locurile de muncă disponibile; subliniază că schimbările survenite în relaţiile de muncă şi scăderea gradului de siguranţă a locurilor de muncă generează probleme de mediu, psihologice şi sociale care se cer abordate;
10. subliniază necesitatea integrării problemelor specifice de gen în abordarea chestiunilor legate de sănătatea şi siguranţa în muncă şi salută iniţiativa Comisiei de a solicita crearea unor metode unice de evaluare a impactului în domeniul sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă, ţinând cont de problemele specifice fiecărui gen; critică, cu toate acestea, Comisia pentru faptul că, în comunicările sale, nu a acordat atenţia cuvenită abordării integratoare a genului, nici în „Obiectivele strategiei comunitare 2007-2012”, nici în oricare dintre studiile de evaluare a impactului
SEC(2007)0214 , 0215, 0216). ;
11. solicită Comisiei să evalueze posibilitatea obţinerii de date statistice la nivel comunitar defalcate pe genuri, privind bolile profesionale, mortale sau nu;
12. îndeamnă statele membre să pună în aplicare directivele privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă, precum şi programele de evaluare a impactului acestor directive într-o manieră mai sensibilă la problemele legate de gen;
13. subliniază faptul că reabilitarea şi reintegrarea lucrătorilor după boală sau după un accident la locul de muncă sunt vitale şi aplaudă solicitarea de a le acorda un statut prioritar în strategiile naţionale; este important ca guvernele să garanteze în strategiilor lor privind sănătatea şi siguranţa obligativitatea păstrării postului (prin formare, realocare de sarcini etc.) pentru persoanele care au suferit de o boală fizică sau mintală în cursul activităţii lor profesionale;
14. invită Comisia să culeagă mai multe date privind lucrătorii suferind de boli cronice, să analizeze condiţiile lor de muncă şi să redacteze o cartă a protecţiei drepturilor bolnavilor de cancer şi a celor suferind de alte boli cronice la locul de muncă, cu scopul de a solicita societăţilor să permită bolnavilor să continue să lucreze în timpul tratamentului şi să se întoarcă pe piaţa muncii după terminarea acestuia;
15. se declară extrem de preocupat de numărul excesiv de ridicat de accidente în rândul lucrătorilor angajaţi temporar, pe termen scurt sau cu calificare scăzută, care, în unele state membre, este cel puţin dublu faţă de cel din rândul lucrătorilor permanenţi, recunoscând în acelaşi timp corelaţia dintre aceste categorii de ocupare a forţei de muncă şi activitatea lor în sectoare cu risc mai ridicat, cum ar fi construcţiile; subliniază faptul că Directiva 91/383/CEE a Consiliului din 25 iunie 1991 de completare a măsurilor destinate să promoveze îmbunătăţirea securităţii şi sănătăţii la locul de muncă în cazul lucrătorilor care au un raport de muncă pe durată determinată sau un raport de muncă temporară, stabileşte principiul general conform căruia lucrătorii angajaţi temporar au aceleaşi drepturi privind sănătatea la locul de muncă ca şi ceilalţi lucrători, însă observă că directiva nu prevede mecanisme specifice pentru punerea în practică a acestui principiu; cere Comisiei să remedieze urgent aceste probleme;
16. constată, de asemenea, creşterea numărului de contracte de muncă atipice şi subliniază că aceste contracte nu au voie să cuprindă condiţii care să prezinte riscuri pentru sănătatea şi siguranţa angajaţilor şi contractanţilor;
17. solicită adoptarea de măsuri în vederea respectării drepturilor la sănătate şi siguranţă în muncă pentru femeile angajate în locuri de muncă atipice, precum îngrijirea persoanelor în vârstă, la domiciliul acestora;
18. invită Comisia şi statele membre să ţină cont pe deplin de implicaţiile schimbărilor demografice asupra sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă; în special, le invită să întărească măsurile preventive şi să adopte măsuri vizând compensarea declinului fizic, în special prin măsuri ergonomice şi de configurare a locului de muncă, precum şi prin măsuri şi stimulente vizând păstrarea motivaţiei, capacităţilor şi sănătăţii lucrătorilor mai în vârstă;
19. ia act de relaţia demonstrată ştiinţific dintre stresul crescut de la locul de muncă şi bolile pe care acesta le poate genera, în special boli cronice, maladii cardiovasculare şi tulburări musculo-scheletice;
20. consideră că garantarea unei mai bune aplicări a instrumentelor legale existente în materie de sănătate şi siguranţă la locul de muncă este extrem de importantă şi de aceea cere Comisiei şi statelor membre să folosească toate mijloacele disponibile în acest scop; măsurile care trebuie examinate trebuie să includă:
a) cerinţe minime pentru calitatea serviciilor de prevenire şi a inspecţiei muncii,
b) sancţiuni mai aspre,
c) evaluări mai bune ale aplicării legislaţiei,
d) schimbul celor mai bune practici,
e) consolidarea culturii prevenţiei şi a sistemelor de avertizare timpurie, care să includă un acces mai larg al societăţii la informaţii referitoare la condiţiile profesionale şi de siguranţă la locul de muncă,
f) o mai mare implicare a angajaţilor la locul de muncă,
g) stimularea angajatorilor de a-şi îndeplini angajamentele luate în domeniul sănătăţii şi siguranţei profesionale la locul de muncă,
h) consolidarea utilizării acordurilor de dialog social;
21. consideră că la Comisie există o lipsă severă de resurse destinate controlului corect al transpunerii şi punerii în aplicare eficiente a directivelor adoptate privind siguranţa profesională; consideră că ar trebui utilizate toate mijloacele de care dispune, inclusiv o mai largă folosire a procedurilor privind încălcarea dreptului comunitar;
22. constată că protecţia în materie de sănătate şi siguranţă la locul de muncă ar trebui să se aplice în mod egal tuturor lucrătorilor din Uniunea Europeană, că protecţia în materie de sănătate şi siguranţă la locul de muncă se bazează, în cele din urmă, pe dreptul fundamental la integritatea fizică şi că derogările de la legislaţia privind protecţia în materie de sănătate şi siguranţă la locul de muncă pun în pericol sănătatea lucrătorilor şi egalitatea de şanse şi pot declanşa o cursă spre uniformizarea la un nivel inferior;
23. solicită Comisiei să acorde aceeaşi atenţie evaluării impactului asupra sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă şi evaluării impactului asupra mediului;
24. consideră inspecţiile la locul de muncă ca fiind un element esenţial al aplicării legislaţiei privind sănătatea şi siguranţa; cere, prin urmare, Comisiei să:
a) furnizeze Comitetului SLIC resursele necesare pentru a garanta îndeplinirea eficientă a misiunii sale, după ce a examinat modul în care acesta poate să fie cel mai eficient şi mai util,
b) continue dezvoltarea sistemelor de schimb de cunoştinţe pentru a garanta oferirea unor răspunsuri eficiente la cererile de informare şi de cooperare,
c) lanseze un studiu privind evaluarea eficienţei şi a impactului activităţilor de inspecţie conform propunerii SLIC, care să vizeze crearea de obiective comune cantitative şi calitative în domeniul inspecţiilor, încurajând astfel utilizarea inspectoratelor drept facilitatori în vederea creării unei culturi eficiente a sănătăţii şi a siguranţei în cadrul forţei de muncă,
d) introducă metode şi mijloace de evaluare a sistemelor naţionale de inspecţie, mai ales prin intermediul tablourilor de punctaj
şi cere statelor membre să:
e) pună la dispoziţia serviciilor naţionale de inspecţie mijloace adecvate, în termeni de personal şi de finanţare,
f) crească densitatea inspectorilor de muncă, garantând cel puţin un raport de 1 inspector la 10 000 de lucrători, în concordanţă cu recomandările OIM,
g) crească calitatea inspectorilor de muncă prin asigurarea mai multor programe de formare multidisciplinare, în domenii precum psihologia, ergonomia, igiena, riscurile de mediu şi toxicologia,
h) orienteze inspecţiile către domenii, sectoare şi societăţi prioritare, care prezintă riscuri sporite de accidente şi în care grupurile vulnerabile sunt foarte reprezentate, îndeosebi cele de lucrători imigranţi, de lucrători temporari, de lucrători cu un nivel de calificare scăzut, de lucrători tineri sau vârstnici şi de lucrători cu handicap;
25. recunoaşte că prevenţia este de o importanţă majoră şi invită Comisia să pună în aplicare în strategia sa următoarele măsuri:
a) să garanteze că angajatorii conştientizează şi îşi îndeplinesc responsabilitatea de a furniza servicii adecvate de prevenţie la locul de muncă, atrăgând în acelaşi timp atenţia că o atitudine responsabilă din partea angajaţilor faţă de propria sănătate şi siguranţă este de asemenea importantă;
b) să favorizeze caracterul cu adevărat multidisciplinar al serviciilor de prevenţie şi să facă astfel încât acestea să reflecte ierarhia de măsuri prevăzute în Directiva-cadru 89/391/CEE,
c) să sublinieze că evaluarea riscurilor trebuie să fie un proces continuu şi permanent, nu o obligaţie punctuală, bazat pe implicarea totală a angajaţilor,
d) să garanteze că activităţile de prevenţie se desfăşoară, pe cât posibil, la nivel intern,
e) să garanteze că supravegherea sănătăţii este în strânsă legătură cu prevenţia,
f) să adapteze în mod regulat legislaţia sa privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă, pentru a ţine cont de progresele tehnologiei;
26. subliniază importanţa garantării de către statele membre a accesului gratuit la documentele şi normele tehnice privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă la nivel naţional;
27. felicită Comisia pentru propunerile sale din comunicarea privind educaţia şi formarea şi consideră acest lucru ca fiind un factor-cheie în dezvoltarea unei culturi a prevenţiei, şi că, prin urmare, această perspectivă ar trebui să se înscrie într-un un proces continuu şi permanent, adaptat la noile condiţii tehnologice de la locul de muncă, care să fie aplicabil şi lucrătorilor care se întorc la locul de muncă după boală sau întreruperea carierei datorită responsabilităţilor de îngrijire a familiei;
28. consideră că trebuie oferite lucrătorilor şi reprezentanţilor însărcinaţi cu asigurarea sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă cursuri adaptate de formare profesională şi de recalificare în domeniul sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă, acordând o atenţie specială subcontractării, muncii temporare, muncii cu fracţiune de normă, femeilor şi lucrătorilor migranţi; în acest scop, trebuie să se utilizeze în continuare atât fonduri naţionale, cât şi comunitare;
29. consideră că angajatorii ar trebui obligaţi să faciliteze, în primul rând, vizite medicale pentru zilieri şi persoanele cu contracte de muncă cu timp parţial;
30. invită Comisia să utilizeze din plin fondurile comunitare existente (în special FSE) pentru probleme legate de sănătate şi siguranţă (prevenţia şi dezvoltarea unei culturi a prevenţiei, sensibilizarea, formarea profesională, învăţarea continuă, refacerea şi reintegrarea lucrătorilor după un accident sau o boală profesională), cu o atenţie specială acordată IMM-urilor; cercetărilor asupra bolilor profesionale ar trebui să li se aloce şi alte fonduri comunitare (de exemplu, din cel de-al şaptelea program-cadru pentru cercetare) şi naţionale;
31. având în vedere riscul crescut la care sunt expuşi lucrătorii din domeniul minier, metalurgic, siderurgic şi al construcţiilor navale, este important ca statele membre şi Comisia Europeană să aloce fondurile necesare pentru investiţiile necesare asigurării sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă;
32. solicită statelor membre şi Comisiei să asigure o abordare sistematică, care să ţină cont de problemele de gen, atunci când sunt concepute strategii naţionale şi comunitare în domeniul siguranţei şi sănătăţii la locul de muncă şi când se fac statistici, sondaje sau studii în acest domeniu; solicită statelor membre şi Comisiei să fructifice posibilităţile de finanţare oferite în acest sens de programul PROGRESS, mai ales în cadrul componentei privind egalitatea între femei şi bărbaţi;
33. invită statele membre să evalueze adoptarea stimulentelor financiare pentru promovarea sănătăţii şi siguranţei în muncă, mai ales prin reduceri de taxe, introducerea unui tratament preferenţial în licitaţii pentru societăţile sigure şi societăţile beneficiare de o marcă în materie de sănătate şi de siguranţă, introducerea unui sistem de „bonus-malus” pentru cotizaţiile corespunzătoare poliţelor de asigurare şi de asigurări sociale, precum şi stimulente financiare pentru înlocuirea echipamentelor vechi şi nesigure;
34. recomandă, de asemenea, ca statele membre să ia în considerare posibilitatea de a incorpora anumite standarde de sănătate şi siguranţă la locul de muncă, în procedurile de atribuire a contractelor publice;
35. solicită Comisiei, în contextul actualelor schimbări economice şi sociale, care influenţează şi provoacă schimbări pe piaţa muncii, să promoveze politici ocupaţionale adecvate şi condiţii decente de muncă, să încurajeze angajatorii să instituie moduri de viaţă sănătoase la locul de muncă, prin campanii de promovare a sănătăţii ocupaţionale, prin aplicarea interdicţiilor de a fuma la locul de muncă şi prin programe care să ajute angajaţii să renunţe la fumat, precum şi să garanteze răspunderea şi coerenţa cu politicile din alte domenii, mai ales cu cele din sănătatea publică;
36. solicită Comisiei să iniţieze o revizuire a Directivei 92/85/CEE a Consiliului privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătăţirii siguranţei şi sănătăţii la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează;
37. consideră că problemele de sănătate create de expunerea la azbest sunt bine cunoscute şi că reglementările europene privind azbestul sunt acceptabile; subliniază faptul că se prevede că în Europa numărul bolilor cauzate de azbest va fi foarte mare pentru mulţi ani de acum încolo; de aceea, invită Comisia să organizeze o audiere asupra modului în care pot fi abordate problemele foarte grave în materie de sănătate şi siguranţă la locul de muncă legate de prezenţa azbestului în clădiri şi alte construcţii, cum ar fi vapoare, trenuri şi instalaţii mecanice; de asemenea, invită statele membre să stabilească planuri de acţiune naţionale în vederea eliminării progresive a azbestului, care să includă obligaţia de a marca amplasamentul azbestului în clădiri şi să prevadă înlăturarea acestuia în deplină siguranţă;
38. regretă că, în ciuda numeroaselor cereri specifice ale Parlamentului European, Comisia nu a prezentat încă un amendament legislativ la Directiva 2000/54/CE în vederea abordării riscurilor grave la adresa personalului medical pe care le implică folosirea acelor şi a obiectelor medicale ascuţite în activitatea profesională; solicită Comisiei să accelereze încheierea evaluării de impact prin intermediul licitaţiei (2007/S 139-171103) şi aşteaptă o modificare corespunzătoare a directivei cu mult înainte de finalul legislaturii la mijlocul lui 2009, în conformitate cu Rezoluţia Parlamentului European T6-305/2006; solicită Comisiei să pună în aplicare măsurile necesare de prevenire şi monitorizare pentru reducerea riscurilor de a contracta boli transmisibile prin sânge, cum ar fi hepatita C;
39. invită Comisia să ia iniţiativa elaborării şi aprobării unui cod european de bune practici privind prevenirea infecţiilor asociate îngrijirii medicale;
40. îndeamnă Comisia să îmbunătăţească nivelul de sănătate şi siguranţă în instituţiile de îngrijire medicală, inclusiv în centrele de îngrijire, prin iniţierea de măsuri vizând încurajarea efectuării de analize de rutină în rândul personalului medical, în scopul detectării şi tratării timpurii şi al scăderii numărului de infecţii transmisibile sau contractate profesional, ca de exemplu MRSA;
41. salută cerinţa, pentru statele membre, de definire a unor strategii naţionale; subliniază faptul că aceste strategii ar trebui să acopere o aceeaşi perioadă şi să înceapă în acelaşi an pentru a facilita comparaţia atât între strategiile naţionale, cât şi între rezultatele obţinute, şi că acestea trebuie să fixeze obiective clare şi cuantificabile şi să fie centrate în special pe IMM-uri şi pe grupuri vulnerabile, cum ar fi lucrătorii migranţi, lucrătorii tineri sau vârstnici, femeile, lucrătorii temporari sau lucrătorii cu handicap;
42. subliniază faptul că este esenţial ca locul de muncă să fie accesibil şi sigur pentru lucrătorii cu handicap, prin asigurarea unei cazări rezonabile, a echipamentului special adaptat la necesităţile individuale, cât şi a serviciilor de îngrijire medicală de care au nevoie lucrătorii cu handicap datorită acestuia, inclusiv servicii destinate să minimizeze şi să prevină apariţia altor handicapuri;
43. cere atât Comisiei, cât şi statelor membre să aplice pe deplin directiva-cadru şi dispoziţiile existente privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă în cazul tuturor lucrătorilor, indiferent de statutul legal al acestora şi să modifice legislaţia actuală pentru anumite categorii profesionale cu un grad de risc ridicat dacă aceasta s-a dovedit a fi ineficientă, inclusiv pentru cei deseori ignoraţi, cum ar fi lucrătorii din sectorul agricol, personalul medical, şoferii profesionişti, lucrătorii casnici sau cei care lucrează la domiciliu, precum şi lucrătorii militari, dacă este cazul şi, în acelaşi timp, să garanteze aplicarea şi respectarea pe deplin a Directivei de creare a unui cadru general în favoarea egalităţii de tratament în ceea ce priveşte încadrarea în muncă şi ocuparea forţei de muncă (Directiva 2000/78/CE); le solicită, de asemenea, să ia în consideraţie toate opţiunile disponibile pentru a extinde dispoziţiile din Uniunea Europeană în materie de sănătate şi siguranţă la lucrătorii independenţi şi la serviciile protejate de ocupare a forţei de muncă oferite persoanelor cu handicap;
44. solicită statelor membre să acorde o mare atenţie diferitelor riscuri privind siguranţa şi sănătatea în muncă la care sunt expuşi femeile şi bărbaţii şi să ia măsuri în vederea creării unei infrastructuri fizice şi sociale diferite pentru a contracara riscurile respective;
45. subliniază faptul că necesitatea de a analiza riscurile la care sunt expuşi femeile şi bărbaţii, precum şi luarea de măsuri în acest sens, nu reprezintă o reintroducere a politicilor protecţioniste de excludere şi nici nu înseamnă crearea de locuri de muncă diferite pentru bărbaţi şi femei;
46. consideră că obligaţiile unui angajator în ceea ce priveşte siguranţa ar trebui să fie nu doar cele la care acesta este constrâns prin contractul de muncă, ci şi cele care decurg din relaţiile sub-contractuale; în acest scop, statele membre ar trebui să ia în considerare limitarea numărului de componente ale lanţului de sub-contractare şi să impună coresponsabilitatea contractantului principal în ceea ce priveşte obligaţiile faţă de lucrătorii societăţii sub-contractante;
47. aşteaptă rezultatul celei de-a doua faze de consultare cu partenerii sociali cu privire la tulburările musculo-scheletice (TMS) şi solicită Comisiei să prezinte propuneri de directivă, având în vedere creşterea numărului de cazuri de TMS şi faptul că legislaţia în vigoare poate fi inadecvată, deoarece nu ia în calcul toate situaţiile de muncă şi nu acoperă toate riscurile privind TMS în muncă; observă că trebuie să se acorde principiilor ştiinţifice o atenţie deplină;
48. aşteaptă rezultatul celei de-a doua faze de consultare cu partenerii sociali cu privire la revizuirea directivei din 2004 privind substanţele cancerigene şi consideră că soluţia cea mai bună ar fi modificarea acestei directive, în vederea includerii substanţelor toxice pentru reproducere şi a revizuirii valorilor limită privind expunerea la locul de muncă (VLELM) pentru substanţele cancerigene şi mutagene menţionate în directivă, precum şi a stabilirii unor noi VLELM pentru unele substanţe cancerigene, mutagene şi toxice pentru reproducere care nu sunt încă incluse în directivă, siliciul cristalin constituind o prioritate în acest sens;
49. reaminteşte că ameninţările la adresa sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă nu se limitează doar la munca manuală; solicită acordarea unei atenţii sporite cauzelor bolilor psihice, precum şi sănătăţii psihice, dependenţei şi riscurilor psihologice de la locul de muncă, cum ar fi stresul, hărţuirea şi alte presiuni morale, precum şi violenţa; de asemenea, solicită să se acorde o atenţie sporită politicilor pe care angajatorii le pot dezvolta pentru a promova o bună sănătate fizică şi psihică;
50. consideră că este esenţial să existe o mai bună coordonare cu noua Agenţie Europeană pentru Produse Chimice de la Helsinki şi să fie clarificate anumite aspecte cu privire la legătura dintre Regulamentul CE nr.
1907/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea şi restricţionarea produselor chimice (REACH)
JO L 396, 30.12.2006, p.
1. şi celelalte directive privind sănătatea la locul de muncă;
51. solicită Comisiei şi statelor membre să ia în considerare în mod corespunzător implementarea simultană a strategiei Comisiei şi a Regulamentului REACH: strategia ar trebui să completeze Regulamentul REACH în ceea ce priveşte protecţia împotriva riscurilor chimice şi să fructifice, în contextul implementării Regulamentului REACH, oportunitatea de a intensifica acţiunile preventive împotriva riscurilor chimice de la locul de muncă;
52. salută încheierea acordurilor cadru între partenerii sociali privind stresul la locul de muncă, precum şi cel privind hărţuirea şi violenţa la locul de muncă; regretă totuşi faptul că cel din urmă nu acoperă în mod explicit problema violenţei imputabile unui terţ; prin urmare, cere partenerilor sociali să încheie un acord multisectorial în această privinţă, iar Comisiei să prezinte propuneri în cazul în care un astfel de acord nu ar putea fi realizat; ia act de faptul că studiile arată că lucrătorii temporari şi sezonieri sunt în mod special mai vulnerabili la hărţuiri şi violenţe la locul de muncă; solicită, prin urmare, ca acestor grupuri să li se acorde o atenţie deosebită în acorduri;
53. atrage atenţia asupra condiţiilor dificile de muncă pentru mulţi şoferi de camioane din Europa care nu au acces suficient la locuri de odihnă adecvate; articolul 12 din Regulamentul 561/2006 privind timpul de conducere şi timpul de odihnă recunoaşte importanţa existenţei unui număr suficient de locuri de odihnă sigure şi securizate pentru şoferii profesionişti în reţeaua de autostrăzi a UE; prin urmare, îndeamnă Comisia să aplice rezultatele proiectului-pilot pentru zone de parcare securizate iniţiat de Parlamentul European, ţinând cont de măsurile recomandate în avizul Comitetului Economic şi Social European TEN/290-CESE privind locurile de parcare sigure şi securizate;
54. solicită Comisiei să realizeze studii cu privire la fezabilitatea şi beneficiile atât din punctul de vedere al sănătăţii şi siguranţei în muncă, cât şi pentru societate, ale impunerii obligaţiei ca în toate clădirile noi destinate locurilor de muncă să se instaleze extinctoare de incendii, dacă acest lucru se poate face în siguranţă;
55. subliniază importanţa unui dialog continuu între toate părţile interesate, inclusiv autorităţile publice, angajatori, angajaţi, reprezentanţi ai acestora, precum şi societatea civilă, în măsura în care acesta constituie un instrument-cheie pentru dezvoltarea eficientă a unor standarde ridicate de sănătate şi siguranţă; acest dialog ar trebui să conducă la o mai bună cunoaştere a riscurilor reale pentru sănătatea şi siguranţa lucrătorilor, precum şi a nevoilor şi cerinţelor specifice a anumitor grupuri de lucrători, atât la nivel de întreprindere, cât şi la cel sectorial, precum şi la un schimb de bune practici;
56. îndeamnă statele membre să asigure o reprezentare adecvată la toate nivelurile a femeilor în structurile şi procesele decizionale din domeniul sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă;
57. consideră că responsabilitatea socială de întreprindere (RSI) este unul din cele mai eficiente instrumente pentru creşterea competitivităţii, pentru asigurarea unei mai bune siguranţe profesionale şi la locul de muncă, pentru un mediu de lucru mai bun şi încurajează, în această privinţă, schimburile de experienţă între statele membre la nivel local, naţional şi european, precum şi global la nivel multinaţional; de asemenea, încurajează aplicarea continuă a RSI pe bază de voluntariat, dar ca parte integrantă a strategiilor de dezvoltare a afacerilor;
58. consideră că reprezentarea angajaţilor are o importanţă crucială în toate politicile privind sănătatea şi siguranţa în muncă; este de părere că o corelaţie pozitivă între prezenţa la locul de muncă a unor reprezentanţi pe probleme de sănătate şi de siguranţă şi creşterea performanţei nu poate fi subestimată şi cere Comisiei şi statelor membre să promoveze o abordare participativă şi să garanteze accesul unui număr cât mai mare de lucrători la reprezentanţii specializaţi în problemele de sănătate şi de siguranţă;
59. subliniază faptul că angajarea permanentă este un factor care are o contribuţie importantă în ceea ce priveşte sănătatea şi siguranţa la locul de muncă;
60. este de părere că orele de muncă în exces/perioadele de odihnă insuficiente sunt un factor-cheie în creşterea numărului de accidente de muncă şi boli profesionale şi pledează în favoarea unui echilibru între muncă şi viaţa familială;
61. felicită Agenţia de la Bilbao şi Fundaţia din Dublin pentru munca depusă până acum şi consideră că expertiza şi capacităţile acestor organisme trebuie în întregime valorizate; acestea ar trebui folosite în continuare ca instrumente de sensibilizare şi pentru colectarea, analiza şi schimbul de informaţii, schimburi de experienţă şi studii care să anticipeze riscurile noi şi emergente, datorate fie schimbărilor sociale, fie inovaţiilor tehnologice;
62. consideră vitale identificarea şi controlul riscurilor noi şi emergente – de exemplu, riscurile legate de nanotehnologii şi riscurile psihosociale - în timp util; de aceea îndeamnă Observatorul european al riscurilor din cadrul Agenţiei de la Bilbao să-şi extindă activitatea de evaluare a riscurilor şi de prevenire a acestora (în privinţa fluxului informaţional) şi aşteaptă din partea Comisiei să acţioneze în concordanţă cu rezultatele acestuia şi să prezinte noi propuneri atunci când şi dacă sunt identificate noi riscuri;
63. recomandă statelor membre să implementeze măsurile necesare pentru ca munca în condiţii grele sau periculoase să se regăsească în drepturile de protecţie socială de care beneficiază persoana atât pe perioada de activitate cât şi în perioada de pensie;
64. recomandă Agenţiei de la Bilbao să realizeze cercetări specifice cu privire la problemele şi riscurilor cu care se confruntă lucrătorii temporari, lucrătorii interimari, precum şi cei din cadrul întreprinderilor subcontractate, pentru a ajuta Comisia şi statele membre să combată riscurile şi să aplice în mod corespunzător legislaţia existentă privind aceste grupuri; în acelaşi timp, este de acord că, în anumite state membre, activităţile depuse de aceste grupuri, de exemplu în construcţii, sunt prin natura lor mai expuse accidentelor;
65. este de părere că, într-un mediu globalizat, este necesară cooperarea cu organizaţiile internaţionale (OMC, OMS, OIM) şi garantarea faptului că acordurile şi convenţiile internaţionale privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă sunt adoptate şi aplicate de către toate părţile; consideră că acesta este un factor important pentru menţinerea competitivităţii Uniunii Europene şi pentru evitarea transferării întreprinderilor din Uniune în afara acesteia, în căutarea unui cadru legal mai permisiv privind sănătatea şi siguranţa; mai mult, consideră că aceasta este o chestiune care ţine de protecţia drepturilor omului, la care ar trebui să se facă referire în cazul negocierilor cu ţările terţe;
66. prin urmare, cere statelor membre să respecte dispoziţiile internaţionale privind sănătatea şi siguranţa şi în special să ratifice Convenţia C-187 a OIM şi să aplice recomandarea R-197;
67. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, precum şi guvernelor şi parlamentelor statelor membre.
EXPUNERE DE MOTIVE
The Commission's Communication on a Community Strategy 2007-2012 on health and safety at work
The Commission's Communication is to be welcomed and applauded for its particularly strong focus on accidents at work (setting a 25% target throughout the EU for reduction) and its commitment to support SMEs in implementing the existing regulatory framework.
It is also very positive to see its emphasis on education and vocational training, the use of financial incentives and the proposed national strategies.
However the rapporteur feels that the Communication is sadly lacking in its focus on occupational diseases and cancers which are by far more serious and more prevalent than accidents and with a greater cost to workers' health, business, productivity and society as a whole.
The rapporteur is also disappointed at the lack of any real details regarding how it intends to accomplish the goals and intentions it lays out.
What is needed are detailed action plans, with financial and timing commitments, on which progress can be measured and monitored.
While few would disagree with the good intentions expressed in the Communication, they will prove to be meaningless if they result in no real action being taken.
Implementation and enforcement
The failure in effective implementation and enforcement and the need for much improvement cannot be stressed enough, although the rapporteur is convinced that this should not be to the exclusion of new initiatives, especially for new and emerging risks.
What is required is the right mix of tougher and better labour inspections, effective prevention, appropriate incentives and sanctions, together with sharing best practice and increasing worker participation.
High-risk groups and undertakings
A worrying statistic is that the cases of occupational accidents and work-related illnesses have not been evenly spread among all workers.
Groups of workers such as migrant workers, temporary agency workers, women, young and ageing workers all present rates of occupational accidents and diseases which are much higher than the EU average.
Similarly, undertakings such as SMEs, micro-enterprises and sectors such as construction, fisheries, agriculture and transport also present much higher rates, as do certain Member States.
It is the rapporteur's position that these easily identifiable problem areas should be addressed as a matter of priority.
The problem is particularly acute for certain groups of vulnerable workers as mentioned in the previous paragraph.
These groups are often employed in atypical forms of work such as working from home, on short-term employment contracts, or face increased risk due to the blurred responsibilities inherent in outsourcing and subcontracting.
Most of these groups are usually at the lower end of the income scale and are at higher risk due to lack of training and lack of awareness about their rights and the risks involved in their work.
Member States should take full account in their national strategies of high-risk groups and sectors and focus on the problems concerning atypical work contracts.
Additionally, as many high-risk groups are not currently covered by the framework directive on health and safety at work the rapporteur considers that as many workers as possible should be covered and the principle that all workers should have the same occupational health and safety rights should be properly enforced.
There is also a strong obligation to protect pregnant women and a revision of the pregnant worker's directive is now due.
New initiatives
In this field there are two ongoing Commission consultations with the social partners concerning musculoskeletal disorders (MSDs) and carcinogens.
The rapporteur considers the regulatory framework to be lacking in both areas and therefore is of the opinion that action is necessary, in line with the Commission's preferred path of action, as expressed in its second-phase consultation documents to the social partners.
The international outlook
The benefits of international cooperation are undoubtedly of great importance and are beneficial in terms of the EU's Member States improving their own levels of health and safety at work and in order to ensure that our trading partners and neighbours do not seek to put themselves at a short-term (but ultimately counterproductive) advantage by using lower standards to reduce costs and undercut those with higher levels of health and safety at work.
However the main issue should be one of respect and dignity for all workers in all countries and the EU is in a strong position to ensure this through its negotiations regarding trade, aid and the appetising carrot of EU membership.
Other issues
This draft report by no means includes all the issues and points the rapporteur considers of importance but due to space constraints not all could be included.
However they do deserve attention in the European Parliament's final resolution.
22.11.2007
AVIZ al Comisiei pentru mediu, sănătate publică Şi siguranŢă alimentară
destinat Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale
referitor la strategia comunitară 2007-2012 privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă
( 2007/2146(INI) )
Raportor pentru aviz: Georgs Andrejevs
SUGESTII
Comisia pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară recomandă Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. invită Comisia să urmărească îndeaproape implementarea legislației comunitare în materie de sănătate și siguranţă la locul de muncă, să adopte măsurile necesare în caz de nerespectare a acestora și să identifice lacunele în măsurile legislative sau revizuirile care se impun, pentru a evita inegalitățile între statele membre;
2. invită statele membre care nu au realizat încă acest lucru să conceapă strategii naționale și să stabilească obiective cantitative pentru a putea evalua progresele în domeniul sănătății și siguranței; de asemenea, invită statele membre să evalueze periodic aceste strategii și să raporteze Comisiei constatările făcute;
3. încurajează ferm Comisia să folosească fondurile structurale, în special Fondul Social European, precum și toate celelalte instrumente financiare disponibile, ca stimulente economice pentru ca întreprinderile, în special cele mici și mijlocii, să respecte prevederile în materie de sănătate și siguranţă la locul de muncă;
4. recomandă, de asemenea, ca statele membre să ia în considerare posibilitatea de a incorpora anumite standarde sănătate şi siguranță la locul de muncă, în procedurile de atribuire a contractelor publice;
5. reamintește că amenințările la adresa sănătăţii și siguranței la locul de muncă nu se limitează doar la munca manuală; solicită o mai bună identificare a riscurilor la care este expusă sănătatea ocupaţională în toate sectoarele; solicită acordarea unei atenții sporite cauzelor care stau la baza dezvoltării bolilor psihice, a sănătăţii mintale, a dependenţei şi riscurilor psihologice de la locul de muncă, cum ar fi stresul, hărțuirea și alte tipuri de agresiune, precum și violența; de asemenea, solicită să se acorde o atenție deosebită politicilor prin care angajatorii pot promova o bună sănătate fizică și mintală;
6. solicită Comisiei să acorde o atenție deosebită progreselor tehnologice, organizaționale și economice, cum ar fi introducerea urgentă a tehnologiilor și formelor noi de muncă, susceptibile de apariția unor noi riscuri pentru sănătatea și siguranţa la locul de muncă;
7. solicită Comisiei, în contextul actualelor schimbări economice şi sociale, care influenţează şi provoacă schimbări pe piaţa muncii, să promoveze politici ocupaţionale adecvate şi condiţii decente de muncă, să încurajeze angajatorii să instituie moduri de viaţă sănătoase la locul de muncă, prin campanii de promovare a sănătăţii ocupaţionale, prin aplicarea interdicţiilor de a fuma la locul de muncă şi prin programe care să ajute angajaţii să renunţe la fumat, şi să garanteze răspunderea şi coerenţa cu politicile din alte domenii, mai ales cu cele din sănătatea publică;
8. solicită Consiliului și Comisiei să stabilească un calendar pentru revizuirea Directivei 2004/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni sau mutageni la locul de muncă
JO L 158, 30.4.2004, p.
50. , în vederea includerii substanțelor toxice pentru reproducere și stabilirii valorilor limită obligatorii pentru agenții cancerigeni sau mutageni și pentru substanțele toxice pentru reproducere, a căror interzicere este în continuare dificilă.
9. consideră că este esențial să existe o mai bună coordonare cu noua Agenție Europeană pentru Produse Chimice de la Helsinki și să fie clarificate anumite aspecte cu privire la legătura dintre Regulamentul CE nr.
1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea produselor chimice (REACH)
JO L 396, 30.12.06, p.
1. și celelalte directive privind sănătatea la locul de muncă;
10. solicită Comisiei și statelor membre să ia în considerare în mod corespunzător implementarea simultană a strategiei Comisiei și a Regulamentului REACH: strategia ar trebui să completeze Regulamentul REACH în ceea ce priveşte protecția împotriva riscurilor chimice și să fructifice, în contextul implementării Regulamentului REACH, oportunitatea de a intensifica acțiunile preventive împotriva riscurilor chimice de la locul de muncă;
11. îndeamnă Comisia să recunoască importanța reprezentării lucrătorilor în cadrul elaborării politicii de prevenire a accidentelor la locul de muncă și să ia în considerare, în mod corespunzător, Directiva Consiliului 89/391/CEE din 12 iunie 1989 privind introducerea de măsuri de promovare a îmbunătățirii siguranţei și sănătății lucrătorilor la locul de muncă
JO L 183, 29.6.1989, p.
1. , a cărei implementare a dat rezultate deosebite în temeni de siguranţă și prevenire, în întreprinderile în care lucrătorii erau cel mai bine reprezentați;
12. solicită ca impactul la locul de muncă să fie evaluat la fel de exact ca şi cel asupra sănătăţii şi siguranţei;
13. consideră că atât Comisia, cât şi statele membre ar trebui să depună eforturi suplimentare pentru a identifica nu numai sectoarele productive expuse la riscuri mari, aşa cum s-a şi făcut, ci şi grupurile vulnerabile, cum sunt imigranţii, tinerii şi lucrătorii în vârstă;
14. solicită Comisiei să extindă domeniul de aplicare a strategiei, luând în considerare nu doar accidentele sau bolile profesionale, ci și factorii sociali determinanți, deoarece starea de sănătate individuală este determinată de o serie de factori ocupaţionali, cum ar fi tipul contractului, condițiile de muncă și locurile de muncă disponibile; subliniază că schimbările survenite în relațiile de muncă și scăderea gradului de siguranţă a locurilor de muncă generează probleme de mediu, psihologice și sociale care se cer abordate;
15. solicită Comisiei și statelor membre să ia în considerare nu numai inegalitățile dintre statele membre, ci și pe cele care există la nivelul fiecărui stat în parte.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
21.11.2007
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
27
2
Membri titulari prezenţi la votul final
Georgs Andrejevs, Margrete Auken, Irena Belohorská, Johannes Blokland, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Dan Jørgensen, Eija-Riitta Korhola, Linda McAvan, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Miroslav Ouzký, Dimitrios Papadimoulis, Dagmar Roth-Behrendt, Karin Scheele, Carl Schlyter, Richard Seeber, Antonios Trakatellis, Thomas Ulmer
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Kathalijne Maria Buitenweg, Philip Bushill-Matthews, Milan Gaľa, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Alojz Peterle
Membri supleanţi [articolul 178 alineatul (2)] prezenţi la votul final
27.11.2007
AVIZ al Comisiei pentru industrie, cercetare Şi energie
destinat Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale
referitor la strategia comunitară 2007-2012 privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă
( 2007/2146(INI) )
Raportor pentru aviz: Romano Maria La Russa
SUGESTII
Comisia pentru industrie, cercetare și energie recomandă Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. își exprimă îngrijorarea că, în timp ce datele statistice disponibile indică faptul că rata accidentelor mortale și grave continuă să scadă în Uniunea Europeană, mulți lucrători din UE sunt încă de părere că locul lor de muncă prezintă un pericol pentru sănătatea sau siguranţa lor;
2. constată, de asemenea, creşterea numărului de contracte de muncă atipice şi subliniază că aceste contracte nu au voie să cuprindă condiţii care să prezinte riscuri pentru sănătatea şi siguranţa angajaţilor şi contractanţilor;
3. consideră că angajatorii ar trebui obligaţi să faciliteze, în primul rând, vizite medicale pentru zilieri şi persoanele cu contracte de muncă cu timp parţial şi, în al doilea rând, instruirea privind protecţia angajaţilor şi prevenirea accidentelor la locul de muncă pentru toate categoriile de angajaţi;
4. având în vedere riscul crescut la care sunt expuşi lucrătorii din domeniul minier, metalurgic, siderurgic şi al construcţiilor navale, este important ca statele membre şi Comisia Europeană să aloce fondurile necesare pentru investiţiile necesare asigurării sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă;
5. salută obiectivul propus de Comisie de a reduce rata de incidenţă a accidentelor de muncă în UE cu 25% până în 2012;
6. invită Comisia şi statele membre să acţioneze în vederea includerii totale, în domeniul sănătăţii şi siguranţei, a tuturor lucrătorilor, inclusiv a celor din economia subterană, a lucrătorilor pe fracţiune de normă, a lucrătorilor contractuali şi a subcontractanţilor;
7. reaminteşte obiectivul de a creşte proporţia de femei încadrate în muncă şi subliniază necesitatea de a reflecta asupra duratei, intervalului orar şi predictibilităţii muncii, în vederea asigurării unui echilibru mai bun între viaţa profesională şi cea privată; solicită Comisiei şi statelor membre să considere prioritare investiţiile în creşele şi grădiniţele cu program scurt sau prelungit pentru a permite astfel tinerilor părinţi să reconcilieze viaţa de familie cu activitatea profesională;
8. subliniază rolul IMM-urilor ca angajatori, deoarece acestea angajează peste 65% din populaţia activă în UE; constată cu îngrijorare că sectoarele unde IMM-urile oferă cel mai adesea locuri de muncă sunt, după cum se ştie, periculoase; prin urmare, solicită eforturi sporite pentru a asista IMM-urile în domeniul sănătăţii şi siguranţei la locul de muncă; în această privinţă, salută iniţiativele privind difuzarea de informaţii şi acordarea de asistenţă tehnică, dar subliniază, pe de altă parte, necesitatea de a se acorda sprijin financiar IMM-urilor; solicită tuturor statelor membre să semneze şi să ratifice Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite privind protecţia drepturilor lucrătorilor migranţi şi a membrilor familiilor acestora şi să coordoneze îmbunătăţirea accesului la instruire, în special pentru lucrătorii cu fracţiune de normă şi lucrătorii contractuali pentru a facilita găsirea unui loc de muncă mai stabil;
9. solicită statelor membre să adopte acte normative astfel încât casele de asigurări care acoperă riscurile de accidente de muncă şi boli profesionale, să asigure sprijin financiar IMM-urilor;
10. invită statele membre să adopte prevederi legislative prin care agenţii economici să fie obligaţi să asigure servicii psihologice angajaţilor.
În acest sens, IMM-rile ar urma să apeleze la serviciile specialiştilor, iar angajatorii cu peste 500 angajaţi să asigure câte un specialist (psiholog, terapeut, capelan) pentru fiecare 500 angajaţi;
11. solicită Comisiei şi statelor membre să dezvolte strategii şi măsuri pentru integrarea în câmpul muncii a persoanelor cu dizabilităţi, care pot şi vor să muncească; aceste măsuri ar trebui să includă şi cursuri de formare profesională pentru persoanele cu dizabilităţi;
12. recomandă statelor membre să implementeze măsurile necesare pentru ca munca în condiţii grele sau periculoase să se regăsească în drepturile de protecţie socială de care beneficiază persoana atât pe perioada de activitate cât şi în perioada de pensie;
13. susţine promovarea activă a participării la sindicatele europene şi solicită Comisiei să propună un cadru legal care să încurajeze partenerii sociali să poarte negocieri transfrontaliere; Comisia Europeana şi statele membre sunt încurajate să finanţeze formarea reprezentanţilor lucrătorilor care să le apere şi promoveze drepturile privind siguranţa şi sănătatea la locul de muncă.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
22.11.2007
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
35
Membri titulari prezenți la votul final
Jan Březina, Jerzy Buzek, Pilar del Castillo Vera, Giles Chichester, Den Dover, Nicole Fontaine, Adam Gierek, Norbert Glante, Umberto Guidoni, András Gyürk, David Hammerstein, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Paul Rübig, Andres Tarand, Radu Ţîrle, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras
Membri supleanți prezenți la votul final
Joan Calabuig Rull, Neena Gill, Lambert van Nistelrooij, Vladimir Urutchev
Membri supleanţi (articolul 178 alineatul (2)) prezenţi la votul final
Umberto Pirilli
22.11.2007
AVIZ al Comisiei pentru drepturile femeii Şi egalitatea între sexe
destinat Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale
referitor la strategia comunitară 2007-2012 privind sănătatea şi siguranţa la locul de muncă
( 2007/2146(INI) )
Raportoare pentru aviz: Edit Bauer
SUGESTII
Comisia pentru drepturile femeii și egalitatea între sexe recomandă Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
A. întrucât riscurile profesionale privind sănătatea şi siguranța femeilor au fost subestimate și neglijate în raport cu cele ale bărbaților, atât în ceea ce privește prevenirea cât și cercetarea
Agenția Europeană pentru Sănătate și Securitate în muncă, fișa 42. ;
B. întrucât pe piața muncii „la negru” sunt angajate mai multe femei decât bărbați, fără să dispună de asigurare, fapt ce în mod inevitabil are consecințe importante din punctul de vedere al condițiilor de sănătate și siguranţă în care acestea lucrează;
C. întrucât, conform studiilor și calculelor efectuate, femeile angajate în sectoare de muncă intensivă și lipsite de norme ergonomice adecvate se confruntă cu cele mai mari riscuri de sănătate și siguranţă la locul de muncă;
D. întrucât cele mai importante probleme de sănătate întâlnite la femei și cauzate de condițiile de lucru sunt de natură musculo-scheletică și psihologică;
E. întrucât cadrul directivelor comunitare privind siguranţa și sănătatea la locul de muncă este neutru din perspectiva abordării problemelor de gen, acordându-se astfel, o atenție scăzută riscurilor de siguranţă şi sănătate la locul de muncă specifice femeilor;
F. întrucât mulţi lucrători din UE, bărbaţi şi femei, sunt expuşi la diferite riscuri la locul de muncă: agenți chimici, biologici și fizici, condiții ergonomice nefavorabile, un complex de riscuri de accident și de siguranţă, asociate cu diverși factori de risc psihosociali;
G. întrucât femeile și bărbații nu sunt un grup omogen și, prin urmare, strategiile și măsurile de îmbunătățire a siguranţei și sănătății la locul de muncă trebuie adaptate la locurile lor de muncă specifice, ținând cont de faptul că anumiți factori pot avea un impact diferit asupra femeilor și bărbaților;
H. întrucât riscurile cu care se confruntă femeile la locul de muncă diferă în mod semnificativ de cele cărora le sunt expuși bărbații, pe de o parte deoarece femeile sunt angajate mai degrabă în categorii ocupaționale specific „feminine”, iar pe de altă parte deoarece asocierea dintre responsabilitățile crescute la locul de muncă și cele din celelalte activități creează greutăţi și riscuri suplimentare pentru sănătatea lor fizică și psihică;
I. înrucât Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii siguranţei și sănătății la locul de muncă a lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează și Directiva 86/613/CEE a Consiliului din 11 decembrie 1986 privind aplicarea principiului egalității de tratament între bărbații și femeile care desfășoară activități independente, inclusiv agricole, precum şi protecţia maternităţii, ar trebui avute în vedere;
J. întrucât statisticile accidentelor și bolilor semnalate ar putea constitui cel mai relevant indicator de comparare a riscurilor la care sunt expuși bărbații și femeile;
K. întrucât gestionarea impactului politicilor poate fi îmbunătățită numai luând în considerare faptul că femeile şi bărbaţii au probleme de sănătate diferite,
1. subliniază necesitatea integrării problemelor specifice de gen în abordarea chestiunilor legate de sănătatea și siguranţa în muncă și salută inițiativa Comisiei de a solicita crearea unor metode unice de evaluare a impactului în domeniul sănătății și siguranţei la locul de muncă, ținând cont de problemele specifice fiecărui gen; critică, cu toate acestea, Comisia pentru faptul că, în comunicările sale, nu a acordat atenţia cuvenită abordării integratoare a genului, nici în „Obiectivele strategiei comunitare 2007-2012”, nici în oricare dintre studiile de evaluare a impactului
SEC(2007)0214 , 0215, 0216). ;
2. constată cu regret că semnalarea insuficientă a accidentelor și a bolilor este o practică răspândită, iar cerințele oficiale de semnalare adeseori nu prevăd toate categoriile de lucrători, de exemplu cei care lucrează în economia subterană, majoritatea dintre aceștia fiind femei;
3. solicită Comisiei să evalueze posibilitatea obținerii de date statistice la nivel comunitar defalcate pe genuri, privind bolile profesionale, fatale sau nu;
4. îndeamnă statele membre să pună în aplicare directivele privind sănătatea şi siguranţa în muncă, precum şi programele de evaluare a impactului acestor directive într-o manieră mai sensibilă la problemele legate de gen şi să ratifice Convenţia OIM din 2006 privind cadrul de promovare a siguranţei și sănătății în muncă;
5. solicită statelor membre să acorde o mare atenţie diferitelor riscuri privind siguranţa și sănătatea în muncă la care sunt expuși femeile și bărbații și să ia măsuri în vederea creării unei infrastructuri fizice și sociale diferite pentru a contracara riscurile respective;
6. solicită statelor membre, în cadrul promovării integrării în muncă a lucrătorilor mai în vârstă, să adopte măsuri de protecție a sănătății și siguranţei în muncă adaptate nevoilor acestora și specifice pentru femei și bărbați;
7. solicită statelor membre să garanteze funcționarea unui organism eficient de control, în scopul îmbunătățirii aplicării legislației privind sănătatea și siguranța în muncă, acordând o atenție deosebită femeilor și maternității;
8. subliniază faptul că angajarea permanentă este un factor care are o contribuţie importantă în ceea ce priveşte sănătatea şi siguranţa la locul de muncă;
9. subliniază necesitatea de a analiza efectele utilizării echipamentelor și ale mediului de lucru asupra femeilor însărcinate și care alăptează;
10. îndeamnă statele membre să asigure o reprezentare adecvată a femeilor în structurile și procesele decizionale din domeniul sănătății și siguranţei la locul de muncă;
11. solicită Comisiei să garanteze participarea femeilor în cadrul Comitetului inspectorilor de muncă superiori (SLIC), astfel încât drepturile și nevoile lor specifice referitoare la sănătatea și securitatea în muncă să poată fi mai bine luate în considerare;
12. îndeamnă statele membre să-și îmbunătățească sistemul de prevenire a riscurilor profesionale şi ocupaţionale, ca parte a unei abordări integratoare a problemelor legate de siguranţa și sănătatea la locul de muncă, acordând o atenție specială informării și formării profesionale a lucrătorilor, și să includă echilibrul între viața profesională și cea profesională ca element al politicii privind siguranţa și sănătatea la locul de muncă, luând astfel în considerare povara zilei duble de muncă a femeilor, şi să promoveze în continuare acest echilibru; consideră că aceste măsuri ar trebui să țină cont, de asemenea, de faptul că mai multe femei decât bărbați sunt angajate în condiții nesigure de muncă;
13. constată că garantarea accesului deplin la serviciile de sănătate reprezintă cea mai urgentă și mai necesară formă de protecție a maternității; solicită statelor membre să ia măsurile necesare pentru a garanta accesul deplin la serviciile de sănătate în egală măsură mamelor angajate „la negru”, care nu beneficiază de asigurare socială, precum și casnicelor;
14. subliniază faptul că necesitatea de a analiza riscurile la care sunt expuşi femeile și bărbații, precum și luarea de măsuri în acest sens, nu reprezintă o reintroducere a politicilor protecţioniste de excludere și nici nu înseamnă crearea de locuri de muncă diferite pentru bărbați și femei;
15. solicită statelor membre şi Comisei să garanteze o abordare sistematică a problemelor de gen atunci când concep strategii naţionale şi comunitare de siguranţă şi sănătate la locul de muncă, când realizează statistici, sondaje de opinie sau fac oferte de cercetare în acest domeniu; solicită statelor membre şi Comisiei să folosească posibilităţile de finanţare oferite de programul PROGRESS, mai ales cele din capitolul egalitatea de gen;
16. solicită statelor membre și Comisiei să acorde o mai mare atenție noilor factori de risc cum ar fi hărțuirea, violența și umilirea din partea clienților la locul de muncă, în sectoarele de servicii publice în care sunt angajate mai ales femei;
17. solicită statelor membre să aplice măsuri specifice pentru a garanta succesul reinserției profesionale a persoanelor nevoite să își întrerupă temporar activitatea profesională, din cauza unui accident de muncă sau a unei boli profesionale; constată că, deși femeile sunt în general mai puțin expuse riscurilor decât bărbații, ele sunt mai afectate de probleme de sănătate specifice, precum afecțiuni musculo-scheletice;
18. solicită adoptarea de măsuri în vederea respectării drepturilor la sănătate și siguranţă în muncă pentru femeile angajate în locuri de muncă atipice, precum îngrijirea persoanelor în vârstă, la domiciliul acestora;
19. atrage atenția asupra condițiilor de igienă pentru angajați în întreprinderile mici și mijlocii care ar putea fi mai precare decât cele din întreprinderile mari, chiar și în cadrul aceleiași ramuri industriale; solicită, aşadar, statelor membre să introducă măsuri adecvate care să încurajeze siguranţa și sănătatea la locul de muncă în IMM-uri și să garanteze un nivel ridicat de protecție a lucrătorilor subcontractați, mulți dintre aceştia fiind femei;
20. subliniază necesitatea luării în considerare a introducerii conceptelor de pericol, risc și prevenire în programa școlară și în sistemele de învățământ în general, ca mijloace eficiente de formare a unei culturi solide și susținute a sănătății și siguranţei în muncă, axate pe prevenire.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
20.11.2007
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
23
Membri titulari prezenţi la votul final
Edit Bauer, Hiltrud Breyer, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Lívia Járóka, Piia-Noora Kauppi, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Esther De Lange, Roselyne Lefrançois, Siiri Oviir, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Zita Pleštinská, Anni Podimata, Christa Prets, Teresa Riera Madurell, Eva-Britt Svensson, Anna Záborská
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Jill Evans, Iratxe García Pérez, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Donata Gottardi, Anna Hedh, Filiz Hakaeva Hyusmenova
Membri supleanţi [articolul 178 alineatul (2)] prezenţi la votul final
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
18.12.2007
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
40
2
Membri titulari prezenţi la votul final
Jan Andersson, Edit Bauer, Emine Bozkurt, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Richard Falbr, Carlo Fatuzzo, Ilda Figueiredo, Joel Hasse Ferreira, Roger Helmer, Stephen Hughes, Karin Jöns, Jean Lambert, Raymond Langendries, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Jan Tadeusz Masiel, Jiří Maštálka, Ana Mato Adrover, Maria Matsouka, Elisabeth Morin, Csaba Őry, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Rovana Plumb, Bilyana Ilieva Raeva, José Albino Silva Peneda, Kathy Sinnott, Ewa Tomaszewska, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Françoise Castex, Sepp Kusstatscher, Claude Moraes, Ria Oomen-Ruijten, Thomas Ulmer, Glenis Willmott
Membri supleanţi (articolul 178 alineatul (2)) prezenţi la votul final
