9.2.2011 B7-0119/2011 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declarațiilor Consiliului și Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la creșterea prețurilor la alimente
Nirj Deva
,
James Nicholson
,
Jan Zahradil
,
Janusz Wojciechowski
,
Michał Tomasz Kamiński
în numele Grupului ECR
PE459.651v01-00 B7‑0119/2011 Rezoluția Parlamentului European referitoare la creșterea prețurilor la alimente
Parlamentul European ,
– având în vedere articolul 39 din TFUE,
– având în vedere Declarația de la Paris din 2005 privind eficiența ajutorului și Agenda pentru acțiune de la Accra din 2008,
– având în vedere recomandările din aprilie 2008 ale Evaluării Internaționale a Științelor Agricole și Tehnologiei de Dezvoltare (IAASTD),
– având în vedere „Perspectivele agricole 2008-2017” publicate de Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO) și de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE),
– având în vedere concluziile declarației emise de summit-ul mondial FAO privind securitatea alimentară desfășurat la Roma între 16-18 noiembrie 2009,
– având în vedere raportul din 2010 al Secretarului General al ONU privind punerea în aplicare a Declarației Mileniului,
– având în vedere raportul PNUD intitulat „Dincolo de răscruce: Realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM)”, publicat în ianuarie 2010,
– având în vedere rezultatul „bilanțului de sănătate” al reformei politicii agricole comune din 20 noiembrie 2008,
– având în vedere rezultatele ședinței plenare la nivel înalt a ONU privind Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului, desfășurată la New York în perioada 20-22 septembrie 2010,
– având în vedere Regulamentul (CE) Nr.
1337/2008 din 16 decembrie 2008 al Parlamentului European și al Consiliului de creare a unui mecanism de reacție rapidă la creșterea prețurilor la produsele alimentare în țările în curs de dezvoltare,
– având în vedere Rezoluția sa din 25 octombrie 2007 referitoare la creșterea prețurilor la furaje și la produsele alimentare, precum și Rezoluția sa din 22 mai 2008 privind creșterea prețurilor la produsele alimentare în UE și în țările în curs de dezvoltare,
– având în vedere Rezoluția Parlamentului European din 13 ianuarie 2009 referitoare la politica agricolă comună și siguranța alimentară mondială,
– având în vedere Rezoluția Parlamentului European din 26 noiembrie 2009 referitoare la summitul Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO) și siguranța alimentară,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât Uniunea Europeană în ansamblu, incluzând statele sale membre, rămân principalul donator de ajutoare pentru dezvoltare, alocând 56 % din totalul mondial, adică 49 de miliarde EUR în 2009, fapt confirmat de angajamentele colective ale guvernelor statelor membre de a atinge 0,56 % și 0,70 % din venitul național brut pentru asistență oficială pentru dezvoltare până în 2010, respectiv 2015;
B. întrucât Uniunea Europeană rămâne un producător major de alimente, asigurând 17% din producția de grâu la nivel mondial, 25% din producția de lapte, 13% din producția de carne de pasăre, 20% din producția de carne de porc și 30% din producția de carne de vită; întrucât aceasta este, de asemenea, un importator important de produse agricole, deoarece producția sa agricolă este în mare parte inferioară pragului de autosuficiență pentru numeroase produse agricole de bază;
C. întrucât se estimează că populația mondială va depăși 9 miliarde în 2050, se preconizează că cererea mondială de produse alimentare se va dubla în aceeași perioadă; întrucât FAO ONU preconizează că va fi nevoie ca producția agricolă mondială să crească cu 70% din prezent până în 2050; întrucât această creștere va trebui să se realizeze utilizând mai puțină apă și pesticide și având la dispoziție mai puțin teren agricol ca urmare a efectelor schimbărilor climatice;
D. întrucât criza economică mondială și creșterea prețurilor la alimente și combustibili a agravat situația alimentară din multe țări în curs de dezvoltare, în special în țările cel mai puțin dezvoltate, anulând, astfel, parțial, progresele înregistrate în ultimul deceniu privind reducerea sărăciei;
E. întrucât, la nivel mondial, criza prețurilor la alimente a adus sărăcie și foamete pentru milioane de persoane; întrucât creșterea prețurilor la alimente în 2008 a provocat revolte într-o serie de țări în curs de dezvoltare, printre care Haiti și anumite regiuni ale Asiei; întrucât se consideră că recentele tulburări sociale din nordul Africii au fost, de asemenea, provocate de preocuparea privind creșterea prețurilor la alimente;
F. întrucât creșterile prețurilor la alimente din 2008 provin dintr-o serie de factori structurali, cum ar fi creșterea populației mondiale, creșterea veniturilor în economiile emergente și dezvoltarea de noi piețe de desfacere și un ritm mai scăzut de creștere a productivității; întrucât și anumiți factori temporari au avut un rol, cum ar fi condițiile climatice nefavorabile, restricțiile comerciale și evoluția ratelor de schimb valutar;
G. întrucât multe țări în curs de dezvoltare nu își fructifică potențialul de producție alimentară;
H. întrucât un obstacol serios pentru creșterea producției agricole în țările în curs de dezvoltare îl reprezintă de multe ori faptul că micii fermieri nu au acces la microcredite pentru investiții în semințe îmbunătățite, îngrășăminte, sisteme de irigare și gama necesară de instrumente de protecție a recoltelor lor împotriva bolilor și dăunătorilor, uneori din cauza faptului că aceștia nu sunt proprietarii terenurilor și, de aceea, nu dețin garanții pentru împrumuturi;
I. întrucât consecințele schimbărilor climatice asupra agriculturii, în special reducerea recoltelor din cauza lipsei repetate a apei, a secetei sau, dimpotrivă, a inundațiilor și alunecărilor de teren, sunt o povară majoră pentru activitățile agricole din UE și din țările în curs de dezvoltare, producția lor agricolă fiind în mare parte inferioară pragului de autosuficiență pentru numeroase produse agricole de bază;
J. întrucât practicile agricole fără caracter durabil, cum ar fi defrișările necontrolate, contribuie în mod direct la lipsa terenurilor arabile de bună calitate pentru producția de alimente sănătoase,
Provocări ș i politica de dezvoltare a UE
1. subliniază importanța covârșitoare a unei gestionări financiare sănătoase pentru toate ajutoarele umanitare și de dezvoltare ale UE, asigurând utilizarea acestora în situațiile în care este cea mai mare nevoie, în special, deoarece instituțiile europene implicate în luarea deciziilor și în punerea în aplicare a acestor ajutoare trebuie să fie pe deplin responsabile față de cetățenii și contribuabilii europeni;
2. ia act de faptul că efectele anilor de investiții insuficiente în agricultură și dezvoltare rurală au fost recent exacerbate de crizele alimentară, financiară și economică, printre alți factori; subliniază că, deși au fost înregistrate progrese, ansamblul eforturilor depuse până acum nu au fost suficiente pentru realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM) și a angajamentelor summiturilor mondiale privind alimentația; ia act de faptul că trebuie luate măsuri colective pentru a inversa această tendință;
3. subliniază necesitatea de a îmbunătăți accesul micilor fermieri din țările în curs de dezvoltare la drepturile de proprietate asupra terenurilor agricole, la microcredite, inclusiv la sisteme non-profit de microcreditare care funcționează aproape de nevoile producătorilor locali de alimente, precum și la achiziționarea de îngrășăminte, în special în țările în curs de dezvoltare mai sărace;
4. invită UE și țările în curs de dezvoltare să dezvolte capacități comune de cercetare și formare în domeniul metodelor agricole durabile și al noilor tehnologii, în special prin parteneriate de tip public-privat și întreprinderi comune, inclusiv crearea de valoare adăugată la punctul de colectare și stocare a alimentelor prin ambalare și prelucrare;
5. îndeamnă statele membre ale UE și comunitatea internațională să acorde asistență PAM (Programul alimentar mondial) care se confruntă cu noi provocări în combaterea foametei din cauza creșterii prețurilor la alimente și petrol, a șocurilor meteorologice și a scăderii rezervelor de hrană;
6. salută asistența Facilității pentru alimente, care dispune de un buget de 1 miliard de euro, și care a fost constituită de UE pentru a acorda, între 2009 și 2011, asistență rapidă către peste 50 de țări prioritare din întreaga lume care se confruntă cu prețuri mult crescute la alimente, în vederea creșterii capacității producției locale de alimente și a furnizării acesteia, precum și în vederea construirii de capacități de stocare mai bune pentru a elimina pierderile care sunt foarte mari în prezent, emancipând, astfel, comunitățile agricole locale; consideră totuși că extinderea acestei Facilități pentru alimente sau alocarea de fonduri suplimentare către aceasta nu ar trebui să se facă automat, ci ar trebui să se decidă pe baza unei evaluări de impact independente a eficienței cu care plățile îmbunătățesc securitatea alimentară în toate țările beneficiare;
Produc ț ia durabilă de alimente ș i comer ț ul interna ț ional
7. subliniază faptul că recentele inundații din Queensland, Australia, care au distrus multe hectare de teren agricol productiv, alături de alte evenimente climatice în întreaga lume, vor avea un impact puternic asupra recoltei mondiale din acest an;
8. ia act de faptul că securitatea alimentară mondială este o chestiune extrem de importantă pentru Uniunea Europeană și solicită luarea unor măsuri urgente și substanțiale pentru a garanta securitatea alimentară atât pentru cetățenii UE, cât și la nivel mondial; consideră că este important ca toate sectoarele agricole și toate culturile alimentare din lume să fie puse în valoare; subliniază că alimentele ar trebui să fie disponibile la prețuri rezonabile pentru consumatori;
9. recunoaște că acordurile internaționale și regionale actuale s-au dovedit a fi insuficiente pentru reglementarea aprovizionării pieței și a comerțului, în special deoarece, în sectorul agricol, există în continuare bariere importante în calea comerțului internațional, astfel cum au arătat-o măsurile protecționiste luate de multe țări ca reacție la recenta creștere a prețurilor la alimente; întrucât creșterea prețurilor alimentelor înregistrată recent ar trebui să reprezinte un semnal de alarmă pentru ca guvernele din toată lumea să conștientizeze importanța producției agricole și faptul că barierele nerezonabile în calea comerțului contribuie în mod semnificativ la ineficiența aprovizionării mondiale cu produse agricole;
10. observă cu îngrijorare ritmul rapid de creștere a costurilor mijloacelor de producție (creșterea prețurilor la îngrășăminte, semințe și combustibili), care a însemnat o creștere a cheltuielilor (în special în sectorul creșterii animalelor), necompensată în același mod în cazul tuturor agricultorilor și care a subminat considerabil orice creștere potențială cauzată de creșterea prețurilor bunurilor de consum și ale alimentelor, reducând astfel motivația creșterii producției; își exprimă îngrijorarea față de faptul că creșterea de proporții înregistrată de prețurile mijloacelor de producție ar putea avea ca rezultat utilizarea la scară mai mică a acestora și o producție agricolă mai scăzută, fapt care va agrava criza alimentară în Europa și în lume;
11. ia în considerare faptul că, pentru a hrăni o populație mondială, care se preconizează că va depăși 9 miliarde în 2050, producția agricolă va trebui să crească din prezent și până atunci cu 70% și, în plus, să utilizeze mai puțin teren, apă și pesticide;
12. invită Comisia să facă presiuni asupra partenerilor comerciali ai UE, cum ar fi Rusia, pentru a nu lua măsuri protecționiste ca reacție la creșterea prețurilor la alimente;
13. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, statelor membre, precum și APP ACP-UE.
