FINAL
A6-0209/2007
7.6.2007
RAPORT
privind un cadru de reglementare pentru măsuri vizând concilierea vieţii familiale cu studiile pentru tinerele femei din Uniunea Europeană
(2006/2276 (INI))
Comisia pentru drepturile femeii şi egalitatea între sexe
Raportor:
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
PE 386.544v02-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................12
PROCEDURĂ...........................................................................................................................17
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
privind un cadru de reglementare pentru măsuri vizând concilierea vieţii familiale cu studiile pentru tinerele femei din Uniunea Europeană
(2006/2276 (INI))
Parlamentul European ,
– având în vedere articolul 2, articolul 3 alineatul (2) şi articolul 141 din Tratatul CE,
– având în vedere Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene proclamată în 2000
JO C 364, 18.12.2000, p 1. , în special articolele 9 şi 14, privind dreptul de întemeiere a unei familii şi dreptul la educaţie,
– având în vedere concluziile Consiliului European de la Copenhaga din 21 şi 22 iunie 1993, de la Lisabona din 23 şi 24 martie 2000, de la Stocholm din 23 şi 24 martie 2001, de la Barcelona din 15 şi 16 martie 2002, de la Bruxelles din 20 şi 21 martie 2003, de la Bruxelles din 26 martie 2004, de la Bruxelles din 22 şi 23 martie 2005 şi din 23 şi 24 martie 2006 privind strategia de la Lisabona pentru ocuparea forţei de muncă şi creştere,
– având în vedere Declaraţia comună a Miniştrilor europeni ai educaţiei din 19 iunie 1999 de la Bologna,
– având în vedere Pactul European pentru tineret adoptat de către Consiliul European din 22 şi 23 martie 2005,
– având în vedere Declaraţia comună a Consiliului şi a Comisiei din 14 martie 2007 privind serviciile de îngrijire a copilului,
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 30 mai 2005 privind politicile europene privind tineretul, intitulată „Să răspundem preocupărilor tinerilor europeni.
Punerea în aplicare a Pactului European pentru tineret şi promovarea cetăţeniei active” ( COM(2005)0206 ), care prevede necesitatea de a asigura tinerilor o educaţie şi o formare combinată cu o mai bună conciliere a vieţii familiale şi a vieţii profesionale,
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 10 ianuarie 2003 intitulată „Să investim în mod eficient în educaţie şi formare: un imperativ pentru Europa” ( COM(2002)0779 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 5 februarie 2003 intitulată „Rolul universităţilor în Europa cunoaşterii” (
COM(2003)0058 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 20 aprilie 2005 intitulată „Mobilizarea creierelor europene: să permitem universităţilor să contribuie din plin la strategia de la Lisabona” ( COM(2005)0152 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 1 iunie 2005 intitulată „Strategia-cadru pentru nediscriminare şi egalitatea de şanse pentru toţi” (
COM(2005)0224 ),
– având în vedere Decizia nr.
1672/2006 a Parlamentului European şi a Consiliului din 24 octombrie 2006 de dezvoltare a unui program comunitar pentru ocuparea forţei de muncă şi solidaritate socială - Progres
JO L 315, 15.11.2006, p 1. ,
– având în vedere comunicarea Comisiei din 1 martie 2006 intitulată „O foaie de parcurs pentru egalitatea între femei şi bărbaţi (2006-2010)” ( COM(2006)0092 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 16 martie 2005 intitulată „Cartea verde: O nouă solidaritate între generaţii în raport cu schimbările demografice” ( COM(2005)0094 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 12 octombrie 2006 intitulată „Viitorul demografic al Europei, transformarea unei provocări într-o oportunitate” ( COM(2006)0571 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 12 octombrie 2006 intitulată „Prima etapă a consultării partenerilor sociali europeni privind concilierea vieţii profesionale, a vieţii private şi a vieţii familiale” ( SEC(2006)1245 ),
– având în vedere Recomandarea Consiliului 92/241/CEE din 31 martie 1992 privind îngrijirea copiilor
JO L 123, 8.5.1992, p 16. care prevede că aceste servicii trebuie să fie puse la dispoziţia părinţilor care urmează un program educativ sau un curs de formare în vederea accesării pieţei muncii,
– având în vedere Rezoluţia sa din 9 martie 2004 privind concilierea vieţii profesionale, familiale şi private
JO C 102 E, 28.4.2004, p 492. , Rezoluţia sa din 9 martie 2005 privind revizuirea la jumătatea perioadei a strategiei de la Lisabona
JO C 320, 15.12.2005, p 164. , Rezoluţia sa privind viitorul Strategiei de la Lisabona referitoare la perspectiva genului din 16 ianuarie 2006
JO C 287 E, 24.11.2006, p 323. , Rezoluţia sa din 1 februarie 2007 privind discriminarea tinerelor femei şi fete în materie de educaţie
Texte adoptate la această dată, P6_TA(2007)0021 . ,
– având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru drepturile femeii şi egalitatea între sexe ( A6‑0209/2007 ),
A. întrucât educaţia şi familia sunt de competenţa şi responsabilitatea naţională;
B. întrucât educaţia reprezintă un drept fundamental pentru toţi şi o condiţie indispensabilă pentru dezvoltarea unei persoane şi pentru participarea sa la viaţa economică şi socială,
C. întrucât sistemul educativ trebuie să includă eliminarea obstacolelor care fac dificilă egalitatea efectivă între femei şi bărbaţi, precum şi promovarea egalităţii depline între sexe;
D. întrucât accesul la educaţie, formarea pe tot parcursul vieţii şi o instruire de calitate sunt elemente esenţiale pentru ca tinerii, bărbaţi şi femei, să fie în măsură să furnizeze competenţele de care are nevoie Europa, atât în materie de stimulare a ocupării forţei de muncă şi a creşterii, cât şi în materie de solidaritate între generaţii şi de reînnoire a populaţiei;
E. întrucât o conciliere mai bună a vieţii familiale şi a vieţii studenţeşti la toate nivelurile ar putea permite o capitalizare mai cuprinzătoare a potenţialului tinerilor şi în special al tinerelor femei, contribuind astfel la „societatea cunoaşterii”, la concurenţa economică, la coeziunea socială şi la întinerirea societăţii europene, obiective prevăzute în Strategia de la Lisabona revizuită;
F. întrucât viitorul Europei depinde de capacitatea sa de a promova societăţile primitoare pentru tineri, bărbaţi şi femei, şi întrucât, în acest context, realizarea dorinţelor de a deveni părinţi, sau îngrijirile pentru persoanele dependente în vârstă sau persoanele cu handicap nu ar trebui să se opună opţiunilor educative şi profesionale sau să constituie o frână în calea urmării unei cariere sau a reluării acestora;
G. întrucât existenţa unui învăţământ, atât superior cât şi profesional, constituie una dintre condiţiile fundamentale ale unui veritabil acces pe piaţa locurilor de muncă şi unul dintre instrumentele destinate prevenirii sărăciei, care afectează mai ales femeile, şi armonizării nivelurilor de remuneraţii ale bărbaţilor şi femeilor;
H. întrucât prelungirea duratei de studii
Francesco C.Billari, Dimiter Philipov, „ Education and the Transition to Motherhood: a comparative analysis of Western Europe” , European Demographic Research Papers 2005. , absenţa stimulentelor pentru asumarea unei independenţe totale şi un acces mai dificil la viaţa activă pot determina amânarea deciziei de întemeiere a unei familii în rândul tinerilor;
I. întrucât oportunităţile oferite de formarea continuă şi durata mai lungă a studiilor determină o creştere a vârstei medii pentru bărbaţi şi femei în perioada de studii şi formare
Raport EUROSTUDENT 2005 „ Social and Economic Conditions of student life in Europe” , vârsta medie a studenţilor este de 28 de ani în Regatul Unit, de 25,3 ani în Austria, de 24,6 ani în Finlanda, de 24,2 ani în Ţările de Jos şi de 24,1 ani în Irlanda. ;
J. întrucât speranţa de viaţă mai mare are o influenţă asupra relaţiilor dintre generaţii şi din cadrul familiilor, crescând numărul persoanelor aflate în întreţinere;
K. întrucât Comunicarea Comisiei menţionată anterior privind concilierea vieţii profesionale, private şi familiale recunoaşte că politicile de conciliere trebuie să vizeze în egală măsură tinerele femei şi tinerii bărbaţi care se află încă în sistemul de învăţământ superior;
L. întrucât dificultăţile materiale şi discriminările de diferite feluri îngreunează adesea accesul la studii şi continuarea acestora, iar aceste dificultăţi sunt în mod deosebit amplificate de tinerele şi tinerii care, în afara studiilor
Raport Eurostudent 2005, Social and Economic Conditions of student life in Europe: 91% dintre toţi studenţii din Ţările de Jos lucrează, 69% în Irlanda, 67% în Austria, 66% în Germania, 65% în Finlanda . sau perioadei de instruire, îşi asumă responsabilităţi familiale şi eventual profesionale;
M. întrucât, chiar dacă nu este obligaţia statelor membre să influenţeze opţiunile individuale de a-şi asuma responsabilităţi familiale, acestea ar trebui să creeze un mediu social şi economic favorabil pentru părinţii tineri şi pentru persoanele tinere care au responsabilitatea unor persoane în vârstă în întreţinere sau a unor persoane cu handicap, ţinând seama de provocările demografice cu care se confruntă Uniunea Europeană;
N. întrucât statisticile demonstrează că europenii nu au numărul de copii pe care ar dori să-l aibă
Comunicarea Comisiei din 16 martie 2005 intitulată „Carte verde: O nouă solidaritate între generaţii în raport cu schimbările demografice ” ( COM(2005)0094 ) ;
O. întrucât femeile, fiind adesea cele care se ocupă în principal de persoanele întreţinute
Raport Eurostudent 2005, Social and Economic Conditions of student life in Europe : în Letonia, proporţia studentelor care au un copil faţă de studenţii care au un copil este de 13,8% la 5,3%, în Irlanda 12,1% la 10,4%, în Austria 11,5% la 10,1%. , sunt mai susceptibile decât bărbaţii să nu-şi termine studiile sau să nu le reia niciodată, - ceea ce duce în mod inevitabil la o discriminare de facto, pe toată durata vieţii, în privinţa accesului şi continuării studiilor şi a formării continue, şi de asemenea la inegalităţi între bărbaţi şi femei în viaţa profesională;
P. întrucât în majoritatea ţărilor, deţinerea unui loc de muncă pe durata studiilor este fie un factor de ineligibilitate pentru acordarea unui ajutor social, fie un factor de reducere a valorii ajutorului pentru care sunt eligibili, şi întrucât statutul de student, mai ales în cazul existenţei unor persoane în întreţinere, complică în mod considerabil acordarea de împrumuturi sau credite bancare;
Q. întrucât responsabilităţile familiale implică nevoi specifice într-un anumit număr de domenii, în special în materie de locuinţă, servicii de întreţinere şi flexibilitate în ceea ce priveşte prezenţa la cursuri;
R. întrucât tratamentul acordat studenţilor (studentelor) cu responsabilităţi de familie diferă în funcţie de ţară şi între instituţia de învăţământ superior şi instituţia de instruire profesională, - element susceptibil a reprezenta un obstacol în calea mobilităţii acestora, şi prin urmare în calea atingerii aspiraţiilor lor educative şi profesionale, - şi întrucât nevoile lor sunt percepute în mod inegal în sistemele educative şi de asemenea în criteriile de acordare a alocaţiilor pentru studenţi;
S. întrucât este disponibil un număr foarte mic de statistici şi indicatori la nivel naţional şi european care să ilustreze condiţiile de viaţă ale tinerilor cu responsabilităţi familiale în perioada studiilor sau a instruirii,
1. subliniază că educaţia şi formarea fetelor şi a femeilor face parte din drepturile omului şi este un element esenţial care le permite acestora să se bucure pe deplin de toate celelalte drepturi sociale, economice, culturale şi politice;
2. subliniază că recomandările care urmează privesc tinerii în perioada studiilor sau a instruirii şi care au sau doresc să îşi asume responsabilităţi familiale, fie în caz de maternitate sau de paternitate, fie în caz de îngrijiri acordate persoanelor în vârstă dependente sau persoanelor cu handicap;
3. subliniază că, în conformitate cu concluziile din Cartea verde privind demografia, deficitul demografic european se datorează printre altele parcurgerii diferitelor etape ale vieţii (studii, muncă, familie) mai târziu decât în trecut;
4. salută faptul că, în Comunicarea menţionată anterior privind concilierea vieţii profesionale, a vieţii private şi a vieţii familiale, Comisia recunoaşte că politicile de conciliere trebuie să vizeze în egală măsură tinerele şi tinerii care se află încă în sistemul de învăţământ superior, dar îşi exprimă regretul faţă de absenţa unor propuneri concrete în acest sens;
5. încurajează Comisia şi statele membre să promoveze politici favorabile concilierii studiilor, formării şi vieţii familiale, care să incite tinerii să îşi asume responsabilităţi familiale, în mod echilibrat, ferindu-i de orice formă de discriminare, şi care să le permită să pună cât mai bine în valoare contribuţia lor la dezvoltarea şi competitivitatea europeană; subliniază că, în sectorul educaţiei şi cel al cercetării, mai multe femei decât bărbaţi obţin o diplomă (59%), însă prezenţa lor descreşte considerabil pe măsură ce progresează în carieră: 43% titulari de doctorat, faţă de doar 15% profesori universitari sunt femei;
6. încurajează statele membre să recunoască mai bine situaţia tinerilor, bărbaţi şi femei, care au responsabilităţi familiale, în afara unor responsabilităţi presupuse de studii sau de instruire, în special punându-le la dispoziţie resurse adaptate nevoilor lor;
7. dat fiind faptul că femeile sunt în majoritate cele care se ocupă de persoanele dependente, ceea ce îngreunează derularea studiilor lor, invită statele membre să creeze servicii sociale care să promoveze autonomia personală şi să ofere servicii de îngrijire persoanelor dependente;
8. încurajează statele membre să ofere „asigurări pentru studiu” accesibile, îndeosebi sociale şi medicale, care să poată fi extinse şi la persoanele pe care studentul/studenta le are în întreţinere;
9. sugerează că statele membre şi instituţiile de creditare ar trebui să simplifice şi să faciliteze acordarea de împrumuturi în condiţii avantajoase pentru tinerii şi tinerele care îmbină responsabilităţile familiale cu o perioadă de studii sau de formare;
10. invită statele membre să reducă sau să elimine impozitarea tinerilor, bărbaţi şi femei, care, în paralel cu perioada de studii sau de instruire şi cu activitatea profesională, îşi asumă responsabilităţi de familie sau responsabilităţi faţă de persoane dependente;
11. încurajează statele membre, în parteneriat cu colectivităţile locale şi instituţiile de învăţământ superior şi instituţiile profesionale să adopte măsurile necesare pentru ca studenţii părinţi să poată beneficia de locuinţe adaptate nevoilor lor şi de servicii de îngrijire a copilului suficiente şi corespunzătoare, după aceleaşi criterii de eligibilitate ca şi părinţii care lucrează; invită statele membre să exploreze la maxim posibilităţile oferite de fondurile comunitare, în special FSE, în acest domeniu;
12. salută concluziile Consiliului European de la Barcelona, din 15-16 martie 2002, prin care statele membre erau îndemnate să pună la dispoziţie până în anul 2010 servicii de îngrijire a copiilor, pentru cel puţin 90% dintre copiii care au între 3 ani şi vârsta de începere a şcolarizării obligatorii şi pentru cel puţin 33% dintre copiii mai mici de 3 ani; regretă faptul că statele membre nu au oferit încă aceste servicii în mod satisfăcător;
13. încurajează instituţiile de învăţământ superior sau profesional să dezvolte servicii de îngrijire în cadrul infrastructurilor lor şi invită statele membre să susţină acest tip de iniţiative; de asemenea, subliniază importanţa membrilor mai în vârstă din familie (bunicii) şi rolul primordial al acestora în procesul de educare a copiilor şi în ajutarea părinţilor care studiază sau care lucrează;
14. invită statele membre să se asigure că toţi studenţii care au copii au acces, la un preţ rezonabil, la grădiniţe municipale/publice de bună calitate;
15. invită statele membre să se asigure că toţi studenţii care au copii mai mari au acces, la un preţ rezonabil, la grădiniţe cu program prelungit de bună calitate;
16. invită statele membre să uşureze responsabilitatea care le revine tinerilor, în special tinerelor, mai ales în ceea ce priveşte îngrijirea persoanelor dependente, pentru ca tinerele respective să îşi poată continua studiile;
17. invită statele membre, în asociere cu instituţiile de învăţământ superior sau profesional, să propună o organizare mai flexibilă a studiilor, de exemplu printr-o creştere a ofertei de învăţământ la distanţă şi a posibilităţilor de studiu cu frecvenţă redusă, permiţând unui număr cât mai mare de adulţi să îşi continue formarea, în cadrul învăţării pe tot parcursul vieţii;
18. încurajează statele membre şi instituţiile de învăţământ superior şi profesional să utilizeze mai mult tehnicile flexibile de instruire permise de noua tehnologie şi să le pună la dispoziţia tuturor tinerilor pe perioada studiilor sau a instruirii, în special la dispoziţia tinerilor şi tinerelor care au responsabilităţi familiale sau responsabilităţi faţă de persoane cu handicap;
19. invită statele membre şi instituţiile de învăţământ superior şi profesional să asigure egalitatea de tratament şi nediscriminarea în materie de acces, urmare şi reluare a studiilor pentru studentele însărcinate şi pentru mamele cu copii mici şi să ţină cont în mod special de nevoile lor;
20. invită instituţiile de învăţământ superior şi profesional să sensibilizeze personalul didactic şi profesional cu privire la nevoile specifice ale studenţilor şi ale studentelor care au persoane în întreţinere şi, dacă este cazul, să dezvolte servicii de asistenţă şi consiliere pentru aceştia, astfel încât să faciliteze intrarea, continuarea sau reintegrarea lor în învăţământul superior sau profesional;
21. invită instituţiile de învăţământ superior şi profesional să ţină cont la calcularea taxelor de şcolarizare, de situaţia financiară a tinerilor, bărbaţi şi femei, care au responsabilităţi familiale şi le încurajează să le acorde acestora asistenţa corespunzătoare;
22. invită statele membre să stabilească un sistem naţional de „certificare”, care să permită identificarea instituţiilor de învăţământ superior sau profesional care oferă posibilităţi de conciliere a vieţii de student cu viaţa de familie, în vederea facilitării şi încurajării continuării sau reluării studiilor pentru persoanele cu responsabilităţi familiale;
23. încurajează angajatorii, în contextul responsabilităţii sociale a întreprinderilor, să acorde burse de studii de care ar putea beneficia şi studenţii/studentele cu responsabilităţi familiale, contribuind astfel la promovarea angajării tinerilor licenţiaţi;
24. invită statele membre şi partenerii sociali să încurajeze şi să faciliteze formarea pe tot parcursul vieţii, prevăzând, printre altele, posibilităţi de concedii de paternitate sau maternitate, de concedii la cerere pentru motive de întreţinere legală sau de îngrijire a persoanelor dependente sau a persoanelor cu handicap, precum şi o mai mare flexibilitate în ceea ce priveşte condiţiile de muncă, în special prin utilizarea noilor tehnologii; de asemenea, invită statele membre să includă concediul de maternitate şi concediul pentru părinţi pe durata unor studii în calcularea timpului de muncă global efectuat de femei, precum şi în calcularea drepturilor la pensie, în vederea atingerii pe deplin a obiectivului unei egalităţi reale între sexe;
25. invită statele membre şi instituţiile de învăţământ superior şi profesional să menţină ajutoarele sociale acordate persoanelor care îşi asumă responsabilităţi familiale pe durata unei perioade de şase luni de la absolvirea studiilor, în vederea facilitării integrării lor profesionale pe piaţa forţei de muncă;
26. invită statele membre să elimine restricţiile referitoare la activităţile complementare plătite ale persoanelor aflate în perioada de studiu, de instruire sau de concediu parental atunci când sumele obţinute nu depăşesc pragurile fixate de către statele membre, fără ca aceste persoane să fie private de dreptul de a beneficia de alocaţii familiale, ceea ce le-ar permite să rămână în contact cu angajatorii lor prin efectuarea unor lucrări de la domiciliu şi ar facilita astfel revenirea lor pe piaţa muncii la sfârşitul unei perioade de concediu parental;
27. subliniază că implicarea majoritară a tinerelor în întreţinerea persoanelor dependente determină o discriminare între bărbaţi şi femei la nivel educativ şi profesional; subliniază că o consolidare a responsabilităţilor care le revin bărbaţilor în ceea ce priveşte sarcinile casnice şi întreţinerea copiilor şi a altor persoane dependente constituie un element fundamental pentru a permite mai multor femei tinere să concilieze rolul lor de părinte cu studiile; de aceea, invită statele membre să recunoască valoarea vieţii familiale şi să promoveze rolul taţilor şi totodată repartizarea mai bună a responsabilităţilor familiale, inclusiv pe durata studiilor şi după absolvirea unui ciclu de studii, ca pe o componentă semnificativă în realizarea egalităţii de şanse dintre bărbaţi şi femei;
28. invită statele membre să remanieze dispoziţiile în materie de protecţie parentală, astfel încât să favorizeze participarea bărbaţilor la educaţia copiilor;
29. recomandă statelor membre, Consiliului şi Comisiei, în cadrul Metodei deschise de coordonare şi al reuniunilor miniştrilor educaţiei şi afacerilor sociale, să facă schimb de cele mai bune practici în ceea ce priveşte sprijinirea studenţilor/studentelor cu responsabilităţi familiale şi totodată să ţină cont de dispoziţiile inovatoare în acest sens care au fost introduse în anumite ţări europene;
30. recomandă statelor membre să pună în aplicare măsuri care să faciliteze acordarea sau extinderea ajutoarelor sociale către studenţii originari din alte state membre care au copii în îngrijire;
31. recomandă Comisiei, respectiv statelor membre, ca în cursul elaborării şi punerii în aplicare a programelor comunitare şi naţionale în materie de educaţie, să ţină cont de situaţia aparte a studenţilor/studentelor cu responsabilităţi familiale şi atrage atenţia asupra importanţei includerii în astfel de programe a unor acţiuni transversale favorabile concilierii vieţii studenţeşti şi vieţii de familie; solicită ca sistemele educative să fie flexibile pentru a garanta că, după un concediu de maternitate, o mamă îşi poate continua studiile şi poate fi reintegrată la acelaşi nivel ca înainte;
32. invită statele membre să evalueze, cu referire la situaţia lor naţională, dacă o reformă a sistemelor lor educative care să favorizeze flexibilitatea şi o mai bună gestionare a timpului alocat educaţiei ar avea drept efect accelerarea intrării tinerilor în viaţa activă şi realizarea aspiraţiilor lor de maternitate şi de paternitate;
33. încurajează EUROSTAT şi statele membre să ajusteze indicatorii existenţi pentru a primi datele care permit să se determine la nivel naţional şi european, pe de o parte numărul de studenţi şi de studente care au responsabilităţi familiale, precum şi condiţiile lor de viaţă şi, pe de altă parte, în ce măsură responsabilităţile familiale sunt un factor de abandon al studiilor, în special pentru tinere;
34. subliniază că motivaţia tinerelor pentru concilierea studiilor şi a maternităţii poate fi slăbită şi de faptul că acestea se tem că ulterior vor face obiectul unei discriminări în viaţa lor profesională; în consecinţă, invită statele membre să lupte împotriva discriminării practicate de angajatori în ceea ce priveşte mamele, simultan cu angajarea şi cu acordarea de promovări;
35. invită mediile ştiinţifice şi universitare să ia măsurile adecvate în vederea garantării faptului că bărbaţii şi femeile cu responsabilităţi familiale au un acces egal la carierele ştiinţifice şi/sau de cercetare, încurajându-i astfel să aleagă şi să rămână în acest tip de carieră şi să îi reţină în mediile ştiinţifice;
36. invită statele membre să îşi continue eforturile în vederea dezvoltării şi difuzării formării profesionale destinate persoanelor cu responsabilităţi familiale şi provenite din grupuri marginalizate sau minoritare, astfel încât să se evite şomajul de lungă durată şi să le fie garantat un acces egal pe piaţa forţei de muncă;
37. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, precum şi statelor membre.
EXPUNERE DE MOTIVE
Conform obiectivelor stabilite în Consiliul European de la Lisabona din 2000, Europa trebuie să devină până în anul 2010 cea mai competitivă şi cea mai dinamică economie a cunoaşterii din lume, capabilă de o creştere economică durabilă însoţită de o ameliorare cantitativă şi calitativă a ocupării forţei de muncă şi de o mai mare coeziune socială.
Strategia este concepută pentru a permite Uniunii de a recâştiga condiţiile ocupării întregii forţe de muncă şi de a consolida coeziunea până în 2010.
Consiliul a considerat de asemenea că scopul general al acestor măsuri era de a creşte rata ocupării forţei de muncă la nivel global în UE la 70% şi rata ocupării forţei de muncă feminine la peste 60% până în 2010
Consiliul European de la Lisabona martie 2000 .
Şefii de stat şi de guverne au recunoscut în cadrul Consiliilor europene de la Stocholm
Consiliul European de la Stocholm 23-24 martie 2001 şi de la Barcelona
Consiliul European de la Barcelona 15-16 martie 2002 că viitorul economiei şi al societăţii europene va depinde de cetăţenii săi, în special de tinerele generaţii şi de nivelul lor de formare.
În acest sens, toţi tinerii, bărbaţii şi femeile trebuie să aibă posibilitatea de a beneficia de o educaţie şi o formare de calitate, adaptate noilor cerinţe ale pieţei şi de asemenea de o perfecţionare permanentă a cunoştinţelor acestora pentru a putea intra şi progresa în mod durabil în câmpul muncii.
Nivelul de pregătire reprezintă un factor determinant esenţial pentru creşterea şi capacitatea de inovare a unei societăţi.
Într-adevăr, conform unei estimări a OCDE, se consideră că adăugarea unui an suplimentar la nivelul de pregătire mediu creşte rata cunoaşterii cu aproximativ 5% în perioada imediată şi cu încă 2,5% pe termen lung
De la Fuente et Ciccone, Human capital in a global and knowledge-based economy (‘Capitalul uman într-o economie bazată pe cunoaştere’), raport final pentru DG Ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale, Comisia Europeană, mai 2002 .
Educarea şi formarea produc beneficii economice şi sociale dezvoltând competenţele personale şi civice şi în acelaşi timp aptitudinile profesionale.
Investiţia în resursele umane este de asemenea un instrument cheie pentru consolidarea includerii sociale.
Într-adevăr, un studiu OCDE arată că în anumite ţări în care nivelul mediu de pregătire este cel mai ridicat, se întâlnesc de asemenea mai puţine inegalităţi între indivizi
Program internaţional pentru monitorizarea beneficiilor elevilor, OCDE, 2002 .
Nivelul de pregătire are de asemenea un impact incontestabil asupra forţei de muncă dat fiind faptul că rata şomajului este cu atât mai mică cu cât nivelul de pregătire este mai ridicat
În final, rata şomajului în rândul licenţiaţilor din învăţământul superior era în 2001 de 3,9%, adică de trei ori mai puţin decât cea a persoanelor care au un nivel scăzut de calificare. , ceea ce reduce prin corelare costurile sociale aferente.
De asemenea este evident şi faptul că rata de ocupare a forţei de muncă creşte odată cu nivelul de pregătire atins: Dacă se consideră ansamblul populaţiei în vârstă de 25 – 64 de ani, rata ocupării forţei de muncă a licenţiaţilor din învăţământul superior (în 2001 era de 84%, adică aproape cu 15 procente peste medie, toate nivelurile de pregătire la un loc, şi aproape cu 30 de procente mai mult decât persoanele care au atins nivelul maxim de studii secundare inferioare
idem .
Dacă rezultă din cele de mai sus că este esenţial să se investească în resursele umane reprezentate de tineri pentru a permite acestora să contribuie din plin la perenitatea economică şi socială a societăţii europene, nu trebuie să omitem potenţialul acestui tineret de reînnoire demografică a societăţilor noastre.
Într-adevăr, astfel cum a fost indicat de către Comisia Europeană în Cartea sa verde privind demografia
Comunicarea Comisiei din 16 martie 2005 intitulată "Cartea verde: O nouă solidaritate între generaţii în raport cu schimbările demografice " ( COM(2005)0094 ) şi de către Consiliu în Pactul său european privind tineretul
Comunicarea Comisiei din 30 mai 2005 privind politicile europene ale tineretului, intitulată "Să răspundem preocupărilor tinerilor europeni.
Punerea în aplicare a Pactului European pentru tineret şi promovarea cetăţeniei active" (COM(2005) 206 , este timpul potrivit pentru crearea unor societăţi primitoare pentru copii şi tineri prin realizarea de progrese în domeniul formării profesionale şi ameliorarea formării profesionale şi a calităţii forţei de muncă angajate şi de asemenea prin dezvoltarea unui mediu favorabil integrării lor sociale şi atingerii aspiraţiilor lor familiale.
Toate statisticile demonstrează că europenii, în special cei mai pregătiţi, nu au numărul de copii pe care şi-l doresc.
Atingerea aspiraţiilor familiale reale este afectată de factori sociali şi economici care determină o realizare mai întârziată a diferitelor etape ale vieţii: o prelungire a duratei de studii, o emancipare mai târzie, perioade de adaptare profesională şi un acces mai dificil la viaţa activă reprezintă tot atâţia factori care afectează amânarea deciziei tinerilor de a-şi întemeia o familie.
Însă, astfel cum rezultă din mai multe studii recente
Lutz, Skirbekk " How would tempo policies" work exploring the effect of school reforms on period fertilty in Europe"; Billari, Philipov " education and the transition to motherhood: a comparative analysis of western Europe" privind fertilitatea în Europa, naşterile târzii nu ar fi în măsură să compenseze naşterile amânate la o vârstă mai fragedă.
În plus, aceste studii demonstrează că decizia de a întemeia o familie la o vârstă mai înaintată implică de asemenea costuri pentru sistemele de sănătate publică deoarece asigurările medicale pentru mamă şi pentru copil sunt mai importante.
Printre altele, factori biologici care depind de vârsta femeii sunt susceptibili a împiedica dorinţa persoanelor de a avea un anumit număr de copii.
Dacă este adevărat că nu este de competenţa statelor să aibă o influenţă asupra alegerii individuale de a avea sau nu copii, statele ar trebui să creeze toate condiţiile care să permită europenilor să aibă numărul de copii pe care şi-l doresc.
Unul dintre mijloacele de atingere a acestui obiectiv ar fi crearea unui cadru social, economic şi educativ favorabil care să permită tinerilor europeni să-şi îndeplinească dorinţele familiale într-o etapă mai timpurie din viaţa lor, fără ca aceasta să aibă vreo influenţă negativă asupra oportunităţilor acestora de formare sau de urmare a unei cariere.
În Comunicarea sa recentă referitoare la concilierea vieţii private, familiale şi profesionale
Comunicarea Comisiei din 12 octombrie 2006 intitulată "Prima etapă a consultării partenerilor sociali europeni privind concilierea vieţii profesionale, a vieţii private şi a vieţii familiale" (SEC(2006) 1245) , Comisia Europeană pare să recunoască valabilitatea unei astfel de perspective atunci când indică, în secţiunea dedicată organizării muncii, că politicile publice de conciliere trebuie să vizeze în egală măsură tinerele şi tinerii care urmează încă studii superioare.
Pe lângă o mai bună exploatare a potenţialului tinerilor, necesitatea de a favoriza concilierea vieţii de familie cu perioada de studii este de asemenea confirmată de faptul că prelungirea duratei de studii şi posibilităţile oferite de formarea permanentă contribuie la creşterea vârstei medii a studenţilor.
Astfel, conform statisticii din raportul EUROSTUDENT din 2005
Raport EUROSTUDENT 2005 " Social and Economic Conditions of student life in Europe , vârsta medie a studenţilor este de 28 de ani în Regatul Unit, de 25,3 ani în Austria, de 24,6 ani în Finlanda, de 24,2 în Ţările de Jos şi de 24,1 de ani în Irlanda.
Astfel, în mai multe ţări, există studenţi care îşi asumă responsabilităţi familiale în paralel cu studiile pe care le urmează sau aleg să îşi atingă aspiraţiile familiale prin copiii pe care îi concep înainte de a-şi termina studiile.
Astfel, în Suedia 41% dintre femei au primul copil înainte de finalizarea studiilor lor, 31% în Finlanda şi 30% în Norvegia.
Proporţia de studenţi-părinţi este de altfel de remarcat în mai multe ţări europene precum Irlanda care are studenţi cu copii în proporţie de 11,3%, 10,8% în Austria, 10,7 în Letonia, 8% în Finlanda.
Din păcate, în majoritatea ţărilor europene, cu excepţia câtorva ţări nordice care dispun de o serie de măsuri sociale şi economice favorabile studenţilor-părinţi, studenţii care au responsabilităţi familiale trebuie să înfrunte dificultăţi considerabile atât la nivel universitar cât şi în viaţa lor cotidiană.
Într-adevăr, aceştia au nevoi specifice în mod deosebit în privinţa locuinţei, a serviciilor de îngrijire, a flexibilităţii ritmului programei de studiu etc. Totuşi aceste nevoi în general nu sunt sau sunt puţin recunoscute de către sistemele de învăţământ şi cele sociale, fapt dovedit de altfel de absenţa statisticilor şi a datelor referitoare la condiţiile de trai ale acestor studenţi.
Neluarea în considerare a situaţiei specifice studenţilor care au responsabilităţi familiale este astfel susceptibilă de a se afla la originea discriminărilor privind accesul la educaţie la toate nivelurile şi la formarea continuă.
Într-adevăr marile diferenţe de tratament care se observă în diferitele state membre reprezintă un obstacol suplimentar în calea atingerii aspiraţiilor educative şi prin urmare, a celor profesionale, inclusiv în calea mobilităţii.
Femeile sunt în mod deosebit afectate, deoarece acestea sunt cele care în marea majoritate, îşi asumă responsabilităţi familiale, inclusiv în momentul desfăşurării studiilor.
Astfel, conform aceluiaşi raport EUROSTUDENT, ar exista 13,8% studente cu un copil în Letonia faţă de 5,3% studenţi, 12,1% studente cu un copil faţă de 10,4% studenţi în Irlanda, 11,5% faţă de 10,1% în Austria.
Din lipsa unui sprijin corespunzător, tinerele femei sunt astfel la fel de susceptibile ca şi bărbaţii de a nu-şi continua studiile, de a le abandona pe parcurs sau de a nu le relua niciodată, ceea ce conduce în mod inevitabil la inegalităţi între bărbaţi şi femei la nivelul vieţii profesionale şi la o pierdere a potenţialului acestora.
Poziţia raportorului:
Raportorul salută recunoaşterea de către Comisie în Comunicarea sa recentă privind concilierea vieţii profesionale, a vieţii private şi a vieţii familiale, a faptului că politicile de conciliere trebuie să vizeze în egală măsură tinerele femei şi tinerii bărbaţi care se află încă în sistemul de învăţământ superior, însă regretă că aceasta nu a făcut propuneri concrete în acest sens.
În contextul provocărilor demografice şi al angajamentului statelor de a dezvolta societăţi mai primitoare pentru copii şi tineri, raportorul intenţionează să evidenţieze necesitatea de a adopta politici publice care să acorde mai mult sprijin tinerilor pentru ca aceştia să se poată implica şi realiza în paralel proiectele lor educative şi familiale fără a trebui ca pentru aceasta să acorde prioritate unuia dintre aceste proiecte în defavoarea celuilalt.
În acest sens, raportorul propune ca aşteptările şi nevoile tinerilor şi ale tinerelor, care în paralel cu studiile sau formarea, îşi asumă responsabilităţi familiale, să fie luate mai mult în considerare atât la nivelul sistemelor de învăţământ cât şi la nivelul sistemelor sociale.
Printre măsurile preconizate în această privinţă, raportorul recomandă ca statele membre să pună la dispoziţia acestor tineri ajutoare sociale specifice adaptate nevoilor acestora, a căror alocare sau valoare să nu fie acordată din cauza sau diminuată în baza exercitării unei activităţi profesionale în paralel cu studiile.
Printre altele, date fiind dificultăţile materiale cu care se confruntă aceşti(aceste) studenţi(studente), raportorul sugerează ca instituţiile de învăţământ superior sau profesional să ţină cont de dificultăţile financiare ale acestora din urmă în calcularea taxelor de şcolarizare şi ca instituţiile de creditare să le faciliteze acordarea de credite sau împrumuturi.
Raportorul invită de asemenea statele membre, în asociaţie cu colectivităţile locale şi instituţiile de învăţământ superior sau profesional, să crească pe de o parte, oferta accesibilă de locuinţe adaptate nevoilor studenţilor (în cuplu sau familii monoparentale) care au copii în întreţinere şi pe de altă parte, să furnizeze suficiente servicii de îngrijire a copilului şi la un preţ accesibil.
Printre altele, pentru a facilita concilierea perioadei de studii cu viaţa de familie, raportorul dvs. încurajează statele membre şi instituţiile de învăţământ superior sau profesional să propună o organizare mai flexibilă a ritmului de studii (de ex: cu frecvenţă redusă), să facă apel mai mult la tehnicile de formare derivate din noile tehnologii şi să le pună la dispoziţia tuturor studenţilor şi în special a celor care au responsabilităţi familiale.
În final, raportorul invită instituţiile de învăţământ superior sau profesional să sensibilizeze personalul didactic şi profesional cu privire la nevoile specifice ale acestor studenţi şi la nevoie, să dezvolte servicii de asistenţă şi consiliere pentru aceştia în vederea facilitării intrării, continuării sau reintegrării acestora în învăţământul superior sau profesional;
Deşi politicile familiale şi politicile de educare sunt de competenţă naţională, raportorul dvs. recomandă, în cadrul Metodei deschise de coordonare, un schimb de bune practici în materie de susţinere a studenţilor(studentelor) care au responsabilităţi familiale şi de asemenea o luare în considerare a dispoziţiilor inovatoare aplicate în anumite ţări europene.
PROCEDURĂ
Titlu
Un cadru de reglementare pentru măsuri vizând concilierea vieţii familiale cu studiile pentru tinerele femei din Uniunea Europeană
Numărul procedurii
2006/2276 (INI)
Comisia competentă în fond
Data anunţării în plen a autorizării
FEMM 29.11.2006
Comisia (comisiile) sesizată(e) pentru avizare
Data anunţului în plen
Avize care nu au fost emise Data deciziei
Cooperare consolidată Data anunţului în plen
Raportor(i)
Data numirii
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Raportor(i) substituit (substituiţi)
20.12.2006
Examinare în comisie
12.4.2007
5.6.2007
Data adoptării
5.6.2007
Rezultatul votului final
+
-
14
1
Membri titulari prezenţi la votul final
Katerina Batzeli, Věra Flasarová, Lissy Gröner, Zita Gurmai, Lívia Járóka, Astrid Lulling, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Christa Prets, Karin Resetarits, Teresa Riera Madurell, Eva-Britt Svensson, Anna Záborská
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Mary Honeyball, Maria Petre
Membri supleanţi (articolul 178 alineatul (2)) prezenţi la votul final
Data depunerii
7.6.2007
Observaţii (date disponibile într-o singură limbă)
