P6_TA(2008)0412
Execuţii prin spânzurare în Iran
B6-0389 , 0394 , 0400 , 0401 , 0403 şi 0404/2008
Rezoluţia Parlamentului European din 4 septembrie 2008 referitoare la execuțiile din Iran
Parlamentul European
, –
având în vedere rezoluțiile sale anterioare referitoare la Iran, în special cele privind drepturile omului și, în particular, rezoluția sa referitoare la execuția delincvenților juvenili în Iran, adoptată la 19 iunie 2008 Texte adoptate, P6_TA(2008)0314 .
,
–
având în vedere declarația Președinției din 13 iunie 2008, făcută în numele Uniunii Europene privind execuția lui Mohammad Hassanzadeh,
–
având în vedere declarația Președinției din 18 iulie 2008, făcută în numele Uniunii Europene privind aplicarea pedepsei cu moartea în Iran,
–
având în vedere declarația Președinției din 29 iulie 2008, făcută în numele Uniunii Europene privind execuția unui număr de 29 de persoane la închisoarea Evin din Iran,,
–
având în vedere declarația Preşedinţiei din 25 august 2008, făcută în numele Uniunii Europene, privind executarea prin spânzurare a lui Reza Hejazi,
–
având în vedere declarațiile Președinției Consiliului Uniunii Europene din 19 și 28 august 2008, privind iminenta execuție a lui Behnood Shojaee și, respectiv, a lui Bahman Soleimanian,
–
având în vedere rezoluțiile Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite, în special, rezoluția A/RES/62/168 din 18 decembrie 2007 privind situația drepturilor omului în Republica Islamică Iran, precum și rezoluția A/RES/62/149 din 18 decembrie 2007 privind un moratoriu asupra aplicării pedepsei cu moartea,
–
având în vedere Convenția internațională asupra drepturilor civile și politice (CIDCP), Convenția internațională asupra drepturilor economice, sociale și culturale (CIDESC), Convenția asupra eliminării tuturor formelor de discriminare rasială și Convenția asupra drepturilor copilului, la care Republica Islamică Iran este parte,
–
având în vedere articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul său de procedură,
A.
întrucât, conform organizaţiei Amnesty International, numărul execuțiilor care au avut loc până acum, anul acesta, în Iran, se ridică la cel puțin 191, în timp ce în 2007, în Iran au avut loc mai multe execuții –317 – decât în oricare altă țară din lume, cu excepția Chinei, deși populația sa este de 18 ori mai mică decât a acesteia,
B.
întrucât, la 27 iulie 2008, la închisoarea Evin din Teheran au avut loc concomitent 29 de execuții,
C.
întrucât la 10 iunie 2008, Mohannad Hassanzadeh, un kurd iranian în vârstă de 16 ani, a fost executat pentru un delict comis la vârsta de 14 ani; întrucât la 22 iulie 2008 au fost executați delincvenții juvenili Hassan Mozafari și Rahman Shahidi, iar la 19 august 2008 tânărul în vârstă de 19 ani Reza Hejazi a fost spânzurat pentru o presupusă crimă pe care ar fi comis-o la vârsta de 15 ani; întrucât la 26 august 2008, Behnam Zare , în vârstă de 19 ani, a fost executat pentru o infracțiune comisă la vârsta de 15 ani, acesta devenind, doar în cursul anului 2008, al șaselea delincvent juvenil căruia i s-a luat viața în Iran,
D.
întrucât, cu încălcarea legislației iraniene, nici avocatului și nici familiei lui Zare sau Hezjasi nu le-au fost comunicate ora și locul la care urmau să aibă loc execuțiile,
E.
întrucât delincvenții juvenili Amir Marollahi, Behnood Shojaee, Mohammed Fadaei și Bahman Soleimanian riscă să fie executați în scurt timp,
F.
întrucât dreptul internațional interzice execuția delincvenților juvenili, conform articolului 6 alineatul (5) din PIDCP și Convenției asupra drepturilor copilului; întrucât, în ciuda obligațiilor legale ale Iranului, pe lista condamnaților la moarte sunt, în fapt, înscriși cel puțin 130 de copii și copii delincvenți,
G.
întrucât activiștii pentru drepturile minorităților sunt din ce în ce mai expuși la pedeapsa cu moartea, așa cum s-a întâmplat în cazul lui Yaghoub Mehrnehad, un etnic baluchi, director executiv al asociației Voice of Justice Youth, care a fost executat la 4 august 2008, în urma unei confruntări cu autoritățile locale, cărora le-a cerut public să dea seama pentru slabele lor realizări,
H.
întrucât un alt activist pentru drepturile minorităților, profesorul kurd Farzad Kamangar a fost condamnat la moarte pentru învinuirea, fără probe, de se fi înarmat împotriva statului,
I.
întrucât, de multe ori, mărturisirile sunt obținute prin tortură, fără asistența unui avocat, iar instanțele se pronunță fără a respecta standardele minime ale unui proces echitabil,
J.
întrucât, la 5 august 2008, autoritățile judiciare iraniene au anunțat suspendarea execuțiilor prin lapidare, astfel că un număr de zece femei, ale căror nume nu au fost indicate, care urmau să fie lapidate, nu vor mai fi executate în acest mod,
K.
întrucât există motive de îngrijorare că membrii și asociaţii opoziției iraniene, regrupați și protejați de forțele multinaționale conduse de SUA la Camp Ashraf, în Nordul Irakului, în temeiul celei de a IV-a Convenții de la Geneva, s-ar putea afla în pericol de a fi expulzați sau returnați cu forța în Iran, unde s-ar putea confrunta cu grave persecuții și, posibil, chiar cu pedeapsa capitală,
1.
este profund mâhnit de recenta execuție, în Iran, a mai multor delincvenți juvenili, Iranul fiind astfel singura țară din lume care, în 2008, mai practică încă această pedeapsă gravă și inumană,
2.
atrage în mod deosebit atenția asupra sorții lui Soghra Najafpour, care și-a petrecut aproape în întregime ultimii 19 ani din viață fiind înscrisă pe lista condamnaților la moarte, pentru o crimă petrecută când era în vârstă de 13 ani,
3.
solicită conducătorului judiciar, ayatolahul Mahmoud Hashemi Sharoudi, să comute sistematic toate pedepsele cu moartea ale delincvenților juvenili și să insiste ca autoritățile iraniene să oprească execuția lui Amir Marollahi, Behnood Shojaee, Mohammed Fadaei și Bahman Soleimanian,
4.
condamnă cu fermitate numărul din ce în ce mai mare de execuții și îndeamnă insistent autoritățile iraniene să instituie un moratoriu asupra condamnărilor la moarte, în perspectiva abolirii pedepsei capitale, în conformitate cu rezoluția adoptată de Adunarea Generală a Națiunilor Unite la 18 decembrie 2007,
5.
își reiterează solicitarea ca membrii Majlis să modifice în regim de urgență legislația, astfel încât nimeni să nu fie executat pentru un delict comis la o vârstă de mai puțin de 18 ani și să ridice vârsta la care tinerii devin răspunzători în fața legii în conformitate cu standardele internaționale,
6.
susține eforturile legislative din Iran care urmăresc introducerea unui sistem legislativ și judiciar separat pentru delincvenții juvenili și solicită membrilor Majlis să adopte măsuri destinate educării și reintegrării sociale a copiilor delincvenți; solicită Comisiei să sprijine toate solicitările autorităților iraniene privind cooperarea internațională în acest domeniu,
7.
condamnă ferm persecutarea și trimiterea în închisoare a cetățenilor iranieni angajați în apărarea drepturilor omului și care militează împotriva pedepsei cu moartea, frecvent acuzați de activități îndreptate împotriva siguranței naționale, solicită, în special, eliberarea necondiționată a lui Emadeddin Baghi și Mohammad Sadegh Kabovand, precum și comutarea pedepsei cu moartea a lui Farzad Kamangar și reluarea cercetărilor în cazul său,
8.
salută anunțarea recentă a suspendării execuțiilor prin lapidare, dar își exprimă îngrijorarea că în propunerea de reformă a codului penal, actualmente aflată în studiu la Parlament, lapidarea este menținută pentru anumite forme de adulter și solicită membrilor Majlis să se angajeze în vederea abolirii totale a lapidării,
9.
solicită autorităților irakiene și americane să nu returneze forțat niciun membru al opoziţiei, refugiat sau solicitant de azil iranian, care ar fi expus unui risc grav de a fi persecutat și, în special, să conlucreze cu Înaltul comisar al ONU pentru refugiaţi și alte structuri, spre a găsi o soluție pe termen lung în ceea ce privește situația persoanelor aflate în prezent la Camp Ashraf,
10.
solicită prezentarea unei rezoluţii, la următoarea reuniune a Adunării Generale a ONU, prin care să se ceară tuturor ţărilor în care este menţinută pedeapsa cu moartea să pună la dispoziţia Secretarului General al ONU şi a opiniei publice toate informaţiile privind pedepsele capitale şi execuţiile, eliminând secretul de stat privind pedeapsa cu moartea, care este o cauză directă a unui număr mai mare de execuţii;
11.
solicită ca această nouă rezoluţie să prevadă stabilirea unui trimis special al Secretarului General, cu sarcina de a monitoriza situaţia, de a asigura o transparenţă maximă în sistemul pedepsei capitale şi de a favoriza un proces intern în direcţia punerii în aplicare a rezoluţiei ONU privind moratoriul asupra aplicării pedepsei cu moartea,
12.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Guvernului și Parlamentului Republicii Islamice Iran, Consiliului, Comisiei, Înaltului reprezentant pentru PESC, guvernelor și parlamentelor statelor membre, Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, Consiliului ONU pentru drepturile omului, Înaltului comisar al ONU pentru refugiați, Guvernului Statelor Unite și al Irakului.
