A7-0286/2011
20.7.2011
RAPORT
referitor la politica UE de combatere a terorismului: principale realizări și viitoare provocări
(2010/2311(INI))
Comisia pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne
Raportoare:
Sophia in 't Veld
PE 460.953v01-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUȚIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
AVIZ al Comisiei pentru afaceri externe .............................................................16
AVIZ al Comisiei pentru afaceri juridice .............................................................20
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................24
PROPUNERE DE REZOLUȚIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitoare la politica UE de combatere a terorismului: principale realizări și viitoare provocări ( 2010/2311(INI) )
Parlamentul European,
- având în vedere Carta drepturilor fundamentale, articolele 2, 3 și 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolele relevante din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),
- având în vedere Strategia europeană de securitate din 2003
O Europă sigură într-o lume mai bună – Strategia europeană de securitate, aprobată de Consiliul European organizat la Bruxelles la 12 decembrie 2003 și elaborată în cadrul responsabilităților Înaltului Reprezentant al UE Javier Solana. și raportul privind punerea sa în aplicare din 2008
Raportul privind punerea în aplicare a Strategiei europene de securitate – Asigurarea securității într-o lume în schimbare S 407/08. ,
- având în vedere Decizia-cadru a Consiliului privind combaterea terorismului 2002/475/JAI
JO L 164, 22.6.2002, p.
3. , astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2008/919/JAI
JO L 330, 9.12.2008, p.
21. , și în special articolul 10 din aceasta referitor la protecția și asistența acordată victimelor,
- având în vedere Strategia UE de combatere a terorismului din 2005
Documentul Consiliului 14469/4/05. ,
- având în vedere Strategia Uniunii Europene pentru combaterea radicalizării și a recrutării în scopuri teroriste
Documentul Consiliului 14781/1/05.
Strategia a fost revizuită în noiembrie 2008.
Documentul Consiliului 15175/08. ,
- având în vedere Programul de la Stockholm - o Europă deschisă și sigură în serviciul cetățenilor și pentru protecția acestora
JO C 115, 4.5.2010, p.
1. și Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul, Comitetul Economic și Social și Comitetul Regiunilor din 20 aprilie 2010 intitulată „Crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție pentru cetățenii Europei - plan de acțiune pentru punerea în aplicare a Programului de la Stockholm ( COM(2010)0171 ),
- având în vedere Raportul Europol din 2011 privind situația terorismului și evoluția acestuia (TE-SAT 2011),
- având în vedere Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu din 20 iulie 2010 referitoare la politica UE de combatere a terorismului: principale realizări și viitoare provocări ( COM(2010)0386 ),
- având în vedere Avizul Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 24 noiembrie 2010 referitor la Comunicarea privind politica UE de combatere a terorismului: principalele realizări și provocări viitoare
JO C 56, 22.2.2011, p.
2. ,
- având în vedere Avizul Autorității Europene pentru Protecția Datelor din 24 noiembrie 2010 referitor la Comunicarea privind politica UE de combatere a terorismului: principale realizări și provocări viitoare
SOC/388 - CESE 800/2011. ,
- având în vedere Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu - Strategia de securitate internă a UE în acțiune: cinci pași către o Europă mai sigură ( COM(2010)0673 ),
- având în vedere Convenția Consiliului Europei din 1983 privind despăgubirea victimelor infracțiunilor violente (CETS nr.
116), Convenția Consiliului Europei din 2005 privind prevenirea terorismului (CETS nr.196), Orientările Consiliului Europei din 2005 privind protecția victimelor atacurilor teroriste și Recomandarea Consiliului Europei din 2006 (2006)8 privind asistența pentru victimele infracționalității, precum și propunerea Comisiei din 2011 de Directivă de stabilire a unor norme minime privind drepturile, sprijinirea și protecția victimelor criminalității ( COM(2011)0275 ),
- având în vedere evaluarea la jumătatea perioadei a celui de-al 7-lea Program-cadru pentru cercetare și Cartea verde intitulată „De la provocări la oportunități: către crearea unui cadru strategic comun pentru finanțarea cercetării și inovării în UE”,
- având în vedere diversele sale rezoluții legate de combaterea terorismului,
- având în vedere Regulamentul (CE) nr.
2580/2001 al Consiliului privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului
JO L 344, 28.12.2001, p.
70. și Poziția comună a Consiliului 2001/931/PESC din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului
JO L 344, 28.12.2001, p.
93. ,
- având în vedere articolul 48 din Regulamentul său de procedură,
- având în vedere raportul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne și avizele Comisiei pentru afaceri externe și al Comisiei pentru afaceri juridice ( A7-0286/2011 ),
A. întrucât, după cumplitele atacuri de la 11 septembrie 2001, primul deceniu al secolului XXI a fost marcat de „războiul împotriva terorismului”, în special în ceea ce privește abordarea adoptată de SUA; întrucât, deși în Europa nu au avut loc astfel de atacuri sau atacuri de o magnitudine similară, dar planificarea și pregătirile s-au desfășurat parțial în Europa și mulți europeni le-au resimțit ca pe niște atacuri împotriva valorilor și a modului lor de viață;
B. întrucât Uniunea Europeană a fost tot mai mult ținta și victima terorismului în secolul XXI și se confruntă cu o amenințare mai prezentă decât oricând;
C. întrucât atacurile teroriste grave comise pe teritoriul UE de la atacurile de la 11 septembrie 2001 din Statele Unite, inclusiv atacurile teroriste de la Madrid din 2004 și atacurile de la Londra din 2005, au avut un impact semnificativ asupra percepției privind securitatea comună a cetățenilor UE;
D. întrucât Raportul Europol pentru anul 2011 privind situația terorismului și tendințele acestuia în UE (TE-SAT 2011) arată că amenințarea atacurilor teroriste în UE continuă să fie serioasă și că legăturile dintre terorism și crima organizată par să se consolideze, subliniind o tendință de scădere a numărului atacurilor teroriste revendicate sau atribuite organizațiilor teroriste separatiste în comparație cu anul 2006, deși acestea reprezintă majoritatea atacurilor teroriste din UE,
E. întrucât Programul de la Stockholm identifică două amenințări la adresa siguranței interne – terorismul internațional și crima organizată - și în multe cazuri se insistă asupra acelorași sectoare de activitate, precum traficul de arme și de stupefiante;
F. întrucât terorismul nu este un fenomen recent, întrucât, în ultimele decenii, terorismul a căpătat forme noi precum terorismul informatic, iar rețelele teroriste au devenit mai complexe ca structură, mijloace și fonduri, făcând astfel amenințarea teroristă mai complexă; întrucât combaterea terorismului a făcut mereu parte din domeniile de competență ale statelor membre și din acțiunile normale de aplicare a legii; întrucât atacurile de la 11 septembrie 2001, de la Madrid și de la Londra au condus la o schimbare fundamentală a percepției fenomenului terorist și a metodelor și a instrumentelor utilizate pentru a lupta împotriva terorismului; iar întrucât de la atacurile menționate terorismul a devenit o problemă care afectează siguranța întregii Uniuni Europene, nu doar siguranța națională a statelor membre, cu un cadru legal foarte diferit;
G. întrucât nu există o definiție clară și unanim acceptată pentru terorism, ceea ce face dificilă comunicarea legată de terorism și de combatere a acestuia;
H. întrucât cooperarea internațională este indispensabilă pentru a priva terorismul de bazele sale financiare, logistice și operative;
I. întrucât, cu toate că experiențele legate de terorism și gradul de amenințare variază între statele membre ale UE, este necesară o abordare comună a UE, deoarece operațiunile teroriste au adesea un caracter paneuropean, iar teroriștii se folosesc, în săvârșirea actelor, de diversitatea legislativă, de capacitățile de combatere a terorismului și de eliminarea controalelor de frontieră;
J. întrucât cetățenii UE și alte persoane vor, de asemenea, să aibă siguranța garantată în interiorul și în afara UE, iar UE are un rol important de jucat în acest sens;
K. întrucât actele teroriste periclitează în mod grav drepturile omului, amenință democrația, urmăresc să destabilizeze guvernele constituite în mod legitim, subminează societățile civile pluraliste și contestă idealurile tuturor de a trăi o viață fără teamă;
L. întrucât scopul politicii de combatere a terorismului ar trebui să fie de a lupta împotriva obiectivelor terorismului și a comiterii de acte teroriste, care urmăresc să distrugă structura societăților noastre libere, deschise și democratice; întrucât obiectivul principal al acestei politici trebuie să fie protejarea și consolidarea acestei structuri a societății democratice prin consolidarea libertăților civile și a controlului democratic, prin asigurarea securității și a siguranței cetățenilor europeni, prin identificarea părților responsabile pentru săvârșirea actelor teroriste și urmărirea lor în justiție, răspunzând consecințelor unui atac terorist prin politici de incluziune, cooperare judiciară și polițienească transfrontalieră și printr-o strategie eficientă și coordonată la nivelul UE; întrucât eficiența politicilor de combatere a terorismului trebuie măsurată în funcție de îndeplinirea acestor obiective; întrucât aboardarea care s-ar bucura de cel mai mare succes în lupta împotriva terorismului este de a favoriza acțiunile de prevenire a extremismului și escaladării violente;
M. întrucât strategia UE de combatere a terorismului ar trebui, prin urmare, să se concentreze nu numai asupra consecințelor terorismului, ci și asupra cauzelor sale;
N. întrucât combaterea extremismului violent reprezintă un element esențial în prevenirea și eliminarea terorismului;
O. întrucât combaterea terorismului înseamnă combaterea tuturor formelor de terorism, inclusiv terorismul informatic, narcoterorismul și interconectabilitatea grupurilor teroriste cu și în cadrul operațiunilor criminale multiple, precum și tacticile pe care le utilizează pentru a funcționa, cum ar fi finanțarea ilegală, extorcarea de fonduri, spălarea banilor și mascarea operațiunilor grupurilor teroriste sub aparența unor presupuse persoane juridice sau instituții;
P. întrucât terorismul este o problemă de stat, instituțiilor democratice le revine, prin urmare, responsabilitatea de a elabora și menține liniile centrale ale politicii de combatere a terorismului în căutarea unui consens politic și social cât mai amplu; întrucât lupta democratică împotriva terorismului, în cadrul indispensabil al statului de drept și sub imperiul legii, incumbă tuturor partidelor politice reprezentate în instituțiile democratice și aflate fie la guvernare, fie în opoziție; și întrucât este recomandabil să se păstreze definiția politicii de combatere a terorismului, care, în orice societate democratică, revine guvernelor, avându-și originea în confruntarea legală dintre partidele politice și, prin urmare, în competiția electorală;
Q. întrucât este rezonabil să se măsoare costurile și beneficiile politicilor de combatere a terorismului, întrucât factorii de decizie ar trebui să știe dacă deciziile lor au impactul dorit, iar cetățenii au dreptul să îi tragă la răspundere pe reprezentanții lor aleși;
R. întrucât, la zece ani după atacurile care au zdruncinat lumea, a venit momentul unui bilanț al realizărilor în privința combaterii terorismului; întrucât evaluarea permite o elaborare mai eficientă și mai eficace a politicilor, iar, în orice democrație modernă, deciziile politice trebuie să fie supuse evaluării și revizuirii frecvente;
S. întrucât s-a făcut extrem de puțin pentru a evalua în ce măsură politicile UE de combatere a terorismului au atins obiectivele menționate; întrucât Parlamentul European a solicitat în mod repetat o evaluare amănunțită a politicilor UE în materie de combatere a terorismului, ținând seama de faptul că evaluarea și aprecierea sunt condiții prealabile pentru transparența și responsabilitatea factorilor de decizie politică; și întrucât absența unei evaluări corespunzătoare a politicilor UE de combatere a terorismului este, în principal, rezultatul faptului că o mare parte din aceasta se desfășoară în domeniul politicilor de informații și securitate, în care există o uzanță a păstrării confidențialității;
T. întrucât atacurile teroriste au urmărit în mod repetat să provoace victime în masă, sfidând capacitățile instituționale disponibile;
U. întrucât teroriștii, pentru a-și atinge obiectivul distrugerii democrației, își îndreaptă atacurile spre populația civilă; întrucât cei care au suferit răni, daune sau au pierdut pe cineva drag în atacurile teroriste au dreptul la sprijinul și solidaritatea noastră, precum și dreptul de a primi despăgubiri, compensații și asistență;
V. întrucât este foarte important ca justiția să-și urmeze cursul, ca cei vinovați să fie aduși în fața justiției și ca actele criminale cu caracter terorist să nu rămână nepedepsite și întrucât situația victimelor în calitate de martori în procedurile judiciare necesită o atenție specială;
W. întrucât răspunderea și responsabilitatea sunt factori esențiali pentru legitimitatea democratică a politicilor de combatere a terorismului și întrucât erorile, acțiunile ilicite și încălcările dreptului internațional și ale legislației în domeniul drepturilor omului trebuie să fie investigate și urmărite penal;
X. întrucât măsurile de combatere a terorismului trebuie să respecte drepturile consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, iar orice măsură adoptată în acest domeniu influențează reciproc sfera libertăților civile;
Y. întrucât supravegherea în masă a devenit un element-cheie al politicilor de combatere a terorismului și întrucât colectarea pe scară largă a datelor cu caracter personal, tehnologiile de detectare și identificare, localizarea și urmărirea, extragerea datelor și elaborarea de profiluri, evaluarea riscurilor și analiza comportamentală sunt toate utilizate în scopul prevenirii terorismului; întrucât aceste instrumente prezintă riscul de a transfera asupra cetățenilor obligația de a aduce dovezi; întrucât eficacitatea și ratele de succes ale acestor instrumente de prevenire a terorismului sunt îndoielnice; și întrucât schimbul de informații între agenții este insuficient;
Z. întrucât autoritățile publice utilizează din ce în ce mai mult date colectate în scopuri comerciale sau private; întrucât societățile private din diferite sectoare sunt obligate să păstreze și să furnizeze date personale din bazele de date de clienți; întrucât costurile de stocare și recuperare a datelor (atât investiții în infrastructură, cât și costuri operaționale) sunt considerabile;
AA. întrucât există o necesitate urgentă pentru o definiție juridică uniformă a conceptului de „elaborare a profilului”, bazată pe drepturile fundamentale relevante și standardele de protecție a datelor pentru a reduce incertitudinea cu privire la activitățile care sunt interzise și la cele care nu sunt interzise,
Considerații generale
1. salută cu satisfacție comunicarea Comisiei și reamintește că aceasta trebuie să fie cuplată cu viitoarea Strategie de securitate internă a UE; regretă, cu toate acestea, faptul că domeniul său de aplicare este destul de restrâns, limitându-se la aplicarea măsurilor politice convenite și nu cuprinde politicile sau măsurile naționale de combatere a terorismului care transpun politicile convenite la nivel european sau internațional, precum și faptul că nu s-a efectuat o examinare mai profundă a posibilelor lacune de ordin juridic sau a unei posibile suprapuneri sau dublări a acțiunilor și instrumentelor destinate combaterii terorismului adoptate la nivelul UE; afirmă importanța unei abordări coerente, la nivelul Uniunii Europene și al statelor membre, pentru inițiativele adoptate în materie de siguranță internă, vizând în special terorismul, crima organizată;
2. deplânge, de asemenea, faptul că această comunicare nu cuprinde și nu dezvoltă în mod mai detaliat măsurile adoptate de alte Direcții Generale decât JLS (cum ar fi TRAN, ENTER sau MARKT) și că nu oferă o idee clară despre modul în care interacționează măsurile li unde există suprapuneri sau, dimpotrivă, lacune; este de părere că toate nivelurile susmenționate trebuie să fie luate, de asemenea, în considerare, întrucât măsurile la nivel european, național și internațional sunt complementare și întrucât o evaluare a măsurilor individuale nu oferă o imagine completă a impactului politicilor de combatere a terorismului în Europa;
3. regretă că s-a pierdut ocazia de a explica modul în care unele instrumente ale UE de combatere a terorismului, precum păstrarea datelor, PNR și Acordul SWIFT se încadrează în strategia UE de combatere a terorismului;
4. consideră că Carta drepturilor fundamentale ar trebui să fie întotdeauna instrumentul de orientare pentru politicile UE în acest domeniu și pentru statele membre în punerea în aplicare a acestora, precum și în cooperarea cu părțile terțe și cu țările terțe;
5. subliniază necesitatea ca Uniunea Europeană, statele sale membre și țările partenere să își bazeze strategia de combatere a terorismului internațional pe statul de drept și pe respectarea drepturilor fundamentale; subliniază, în plus, faptul că acțiunile externe ale Uniunii vizând combatere a terorismului internațional ar trebui orientate, în primul rând, spre prevenire și subliniază necesitatea promovării dialogului, a toleranței și a înțelegerii între diferitele culturi, civilizații și religii;
6. reamintește că politicile de combatere a terorismului ar trebui să respecte standardele stabilite cu privire la necesitate, eficacitate, proporționalitate, libertățile civile, statul de drept, controlul democratic și răspundere, pe care Uniunea s-a angajat să le mențină și să le dezvolte, iar verificarea respectării acestor standarde trebuie să fie parte integrantă a evaluării tuturor eforturilor de combatere a terorismului ale UE; consideră că politicile de combatere a terorismului trebuie să fie dezvoltate în conformitate cu dispozițiile legislației primare a UE și, în special, acordă prioritate respectării drepturilor consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;
7. reafirmă faptul că măsuri restrictive vizând confiscarea, sechestrarea sau înghețarea activelor și fondurilor persoanelor fizice sau persoanelor juridice și organizațiilor care se ocupă cu activități teroriste sau sunt implicate în astfel de activități, pot constitui un instrument util de combatere a terorismului, însă trebuie să respecte pe deplin dispozițiile articolului 75 din TFUE și Carta drepturilor fundamentale;
8. consideră că prevenirea, urmărirea și urmărirea penală a activităților teroriste sunt politici critice la nivelul UE și trebuie să facă parte dintr-o abordare sistematică, bazată nu pe norme de urgență, ci pe o strategie coerentă, fondată pe necesitate, eficientă din punct de vedere a obiectivelor și costurilor și trebuie să evite dublarea măsurilor și a denaturării funcțiilor instituțiilor, agențiilor și organismelor competente;
9. subliniază faptul că evaluarea a zece ani de politici ale UE de combatere a terorismului ar trebui să conducă la obiective politice clar definite;
10. consideră că terorismul este un fenomen în permanentă schimbare, care se cere combătut printr-o politică de luptă contra terorismului care să răspundă acestui fapt;
11. consideră că decizia vizând adâncirea și dezvoltarea celor patru componente esențiale ale strategiei de combatere a terorismului, și anume prevenirea, protejarea, urmărirea și răspunsul, va produce efecte pozitive;
12. reamintește că, pe teritoriul UE, amenințarea teroristă este multidimensională, având ca sursă, timp de decenii, sentimentele separatiste și mișcările separatiste organizate; subliniază, de asemenea, că UE trebuie să realizeze un echilibru adecvat între cele două surse principale de violență teroristă - terorismul separatist și terorismul pe motive religioase - pe baza unor exerciții de evaluare a amenințărilor și a informațiilor de calitate, precum și a schimbului de informații la nivelul UE;
13. consideră că prevenirea, anchetarea și urmărirea penală a activităților teroriste ar trebuie să se bazeze pe consolidarea cooperării judiciare și polițienești la nivelul UE, alături de un control parlamentar deplin și realizarea completă și la timp a foii de parcurs pentru un set superior de garanții procedurale uniforme;
14. consideră că instruirea și informarea autorităților judiciare și polițienești trebuie să constituie o prioritate în vederea îmbunătățirii gradului de pregătire pe teritoriul Uniunii Europene în lupta împotriva terorismului;
15. subliniază, în acest sens, importanța cooperării statelor membre cu OLAF, precum și cu alte agenții ale UE, precum Europol, Eurojust și CEPOL;
16. invită Comisia să evalueze pe deplin setul de politici de combatere a terorismului și măsurile adoptate și să se concentreze pe provocările viitoare, inclusiv reforma Europol și Eurojust, din perspectiva noilor posibilități oferite de Tratatul de la Lisabona, necesitatea de standarde uniforme pentru obținerea probelor și desfășurarea anchetelor, punerea integrală în funcțiune a unor echipe de anchetă comune, un cadru al UE mai puternic pentru instruirea în domeniul judiciar și polițienesc, precum și incluziunea corespunzătoare și politicile de integrare;
17. consideră că acțiunile de combatere a terorismului trebuie să fie adecvate nivelului de amenințare și că acestea trebuie ajustate în funcție de creșterea sau scăderea nivelului de amenințare; arată că măsurile de combatere a terorismului, în ce privește atât noile competențe guvernamentale, cât și noile agenții, trebuie concepute în așa fel încât să poată fi sporite sau reduse, în funcție de situație;
18. reamintește că radicalizarea și recrutarea reprezintă amenințarea cea mai importantă și continuă pe termen lung, astfel cum a fost subliniat în comunicarea Comisiei și constituie, prin urmare, axa în jurul căreia UE trebuie să își concentreze strategiile de prevenire pentru a combate terorismul chiar de la sursă; subliniază că investițiile în politici de combatere a rasismului și a discriminării reprezintă un instrument esențial cu care să abordeze și să prevină radicalizarea și recrutarea de potențiali teroriști;
19. reamintește contribu‏ția importantă a nenumărate ONG-uri și a societății civile, adesea cofinanț‏ate de UE și de statele membre ale acesteia, pentru dezvoltarea socioeconomică, construirea păcii, construirea na‏țiunii și democratizarea, toate fiind esențiale în combaterea radicalizării și a recrutării;
20. solicită elaborarea unei strategii globale în raport cu interconectarea din ce în ce mai pronunțată dintre criminalitatea organizată, traficul de droguri și terorism la nivel internațional; încurajează analizarea continuă a noilor tendințe și caracteristici în materie de diversificare, radicalizare și recrutare, precum și a celor legate de rolul organizațiilor internaționale neguvernamentale în finanțarea terorismului;
21. invită, în acest sens, Comisia și statele membre să prevină apariția extremismului;
22. atrage atenția asupra necesității extinderii și dezvoltării parteneriatelor strategice existente privind combaterea terorismului și a încheierii altora noi cu țări din exteriorul Europei, în măsura în care aceste parteneriate respectă drepturile omului; evidențiază cooperarea strategică dintre Uniune și SUA și subliniază necesitatea cooperării cu alți parteneri, reiterând importanța acordată de Uniune protecției datelor cu caracter personal ale cetățenilor și apărării drepturilor omului și a celor civile ale acestora;
23. subliniază faptul că lupta împotriva terorismului este parte integrantă a relațiilor Uniunii cu țările terțe; solicită o creștere a fondurilor destinate măsurilor de asistență pentru combaterea terorismului în cadrul viitorului Instrument pentru stabilitate, pentru a preveni eșecurile statelor; este de acord, în această privință, că regiunile prioritare sunt Asia de Sud, în special Pakistanul și Afganistanul, regiunea Sahel (Mauritania, Mali, Niger), Somalia și Yemen; salută prezentarea Strategiei Uniunii Europene privind securitatea și dezvoltarea în regiunea Sahel, la 21 martie 2011, și solicită Consiliului să adopte această strategie după consultarea Parlamentului European; salută introducerea unei clauze antiterorism în acordurile internaționale;
24. solicită Comisiei, Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și Consiliului să pună rapid în practică înțelegerile privind clauza de solidaritate, introdusă prin Tratatul de la Lisabona;
25 . subliniază importanța definirii unui set uniform de norme pentru protecția și sprijinul specific al victimelor terorismului, precum și a martorilor, inclusiv în cadrul propunerii de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unor norme minime privind drepturile, sprijinirea și protecția victimelor criminalității ( COM(2011)0275 );
Evaluarea de către un grup de experți independenți și demersul de determinare a situației
26. subliniază faptul că o evaluare adecvată a zece ani de politici de combatere a terorismului ar trebui să examineze îndeosebi dacă măsurile luate în scopul prevenirii și combaterii terorismului în UE au fost întemeiate pe dovezi și nu pe supoziții, au corespuns necesităților, au fost coerente și au făcut parte dintr-o strategie cuprinzătoare a UE de combatere a terorismului, pe baza unei evaluări complete și aprofundate, care să fie realizată în conformitate cu prevederile articolului 70 din TFUE, iar Comisia să prezinte un raport unei reuniuni parlamentare mixte a Parlamentului European și a comisiilor parlamentare naționale responsabile de supravegherea activităților de combatere a terorismului în termen de șase luni de la solicitarea studiului, pe baza rapoartelor care trebuie să solicitate de la organizațiile și agențiile relevante cum ar fi Europol, Eurojust, Agenția pentru Drepturi Fundamentale, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, Consiliul Europei și Organizația Națiunilor Unite;
27. se declară în favoarea unei abordări holistice și cuprinzătoare a politicii de luptă împotriva terorismului prin alinierea Strategiei europene de securitate la Strategia de securitate internă, precum și a consolidării mecanismelor existente de coordonare dintre structurile Consiliului Justiție și Afaceri interne, agenții și Serviciul european de acțiune externă; subliniază faptul că informațiile fiabile sunt cruciale pentru combaterea terorismului și că UE dispune de o poziție favorabilă și unică pentru facilitarea schimbului de informații dintre statele membre, însă că acesta trebuie să fie conform acelorași standarde de responsabilitate care se aplică în statele membre; semnalează, în consecință, că, dincolo de orice mijloc tehnic disponibil, componenta umană a serviciilor de informații rămâne indispensabilă în contracararea rețelelor teroriste și în prevenirea la timp a atacurilor;
28. subliniază că orice evaluare ar trebui:
(a) să ofere o analiză clară a resurselor alocate și a rezultatelor amenințării teroriste pe baza unei definiții convenite la nivelul UE, precum și al cadrului politicilor de combatere a terorismului în Europa în ultimul deceniu și să stabilească cu claritate rezultatele acestor politici în ceea ce privește eficiența, prevenirea, urmărirea penală și sporirea securității în Europa;
(b) să stabilească faptele și cifrele aferente activităților teroriste, inclusiv cele referitoare la finanțarea bugetară alocată (atacurile reușite, nereușite, prevenite) și activităților de combatere a terorismului (arestări și condamnări), în măsura în care Comisia dispune de datele necesare și cât mai detaliat cu putință; subliniază că aceste cifre trebuie să poată fi verificate și sa facă obiectul unor confruntări;
(c) să includă o imagine de ansamblu completă a impactului cumulat al măsurilor de combatere a terorismului asupra libertăților civile și drepturilor fundamentale, incluzând politicile statelor membre și măsurile țărilor terțe cu un impact direct la nivelul UE și toate măsurile luate în acest domeniu în conformitate cu politica de vecinătate, cuantificat cel puțin pe baza statisticilor privind discriminarea și a încălcărilor libertăților civile, descoperite în jurisprudența pertinentă a CEDO, a Curții de Justiție a UE și a instanțelor naționale;
(d) să verifice dacă instrumentele actuale de evaluare a impactului asupra vieții private și a libertăților civile sunt adecvate și bazate pe practicile internaționale de analiză comparativă puse în aplicare de țările democratice, luând în considerare acordurile interinstituționale și activitățile suplimentare cu privire la o mai bună legiferare;
(e) să verifice nivelul de eficiență și de proporționalitate a competențelor conferite agențiilor și serviciilor UE implicate în combaterea terorismului;
(f) să identifice modul în care măsurile de combatere a terorismului pot fi îmbunătățite în cazurile în care în securitate există deficiențe care pot fi utilizate în scopul executării de acte teroriste;
29. solicită Comisiei să identifice care măsuri au alte obiective decât cel de combatere a terorismului sau dacă au fost adăugate obiective suplimentare la scopul inițial de combatere a terorismului (denaturarea misiunilor și denaturarea funcțiilor), cum ar fi aplicarea legii, politicile din domeniul imigrației, sănătății publice sau ordinii publice;
30. solicită Comisiei să elaboreze o hartă completă și detaliată a tuturor politicilor europene existente de combatere a terorismului, concentrându-se în mod deosebit asupra legislației UE și a modului în care aceasta a fost transpusă și pusă în aplicare la nivel național; în același timp, solicită statelor membre să realizeze o evaluare cuprinzătoare a politicilor proprii de combatere a terorismului, acordând o atenție deosebită interacțiunii cu politicile UE, suprapunerilor și lacunelor, pentru o mai bună colaborare la evaluarea politicilor UE – inclusiv să furnizeze tabele de corespondență care identifică dispozițiile legislative și de reglementare ale statelor membre ce transpun diferite dispoziții din actele legislative ale UE și să-și aducă aportul în termenele date, cum a fost în cazul Directivei privind păstrarea datelor;
31. solicită Comisiei să prezinte, până în martie 2012, un raport complet și detaliat cu privire la toate fondurile UE utilizate în scopul combaterii terorismului, în mod direct sau indirect și să realizeze o analiză a evoluției liniilor bugetare relevante ale UE începând din 2001, specificând, de asemenea, mijloacele alocate acestui domeniu de țările terțe, incluzând cel puțin următoarele informații:
- cheltuielile clasificate în mod explicit drept măsuri de combatere a terorismului,
- cheltuielile pentru politicile care includ activități de combatere a terorismului,
- cheltuielile pentru personalul și agențiile UE care efectuează misiuni de combatere a terorismului,
- cheltuielile pentru combaterea terorismului legate de sistemele și bazele de date TI,
- cheltuielile pentru proiectele de cercetare (co)finanțate de Uniunea Europeană în domeniul combaterii terorismului sau în domenii conexe,
- cheltuielile pentru protecția drepturilor fundamentale și protecția datelor, în contextul luptei împotriva terorismului,
- cheltuielile pentru consolidarea democrației și a statului de drept,
- o analiză a evoluției liniilor bugetare ale UE menționate mai sus, începând cu 2001;
32. solicită Comisiei să se convingă de implementarea corectă a măsurilor de combatere a terorismului și să informeze în mod periodic Parlamentul European și Consiliul în această privință;
33. solicită Comisiei să efectueze un studiu privind costurile politicilor de combatere a terorismului suportate de sectorul privat, precum și o analiză generală a sectoarelor care beneficiază de politicile de combatere a terorismului;
Controlul democratic și responabilitatea
34. solicită Comisiei să efectueze un studiu pentru a stabili dacă politicile de combatere a terorismului sunt supuse unui control democratic eficient, incluzând cel puțin următoarele aspecte:
(a) trebuie să se stabilească, pentru fiecare măsură în parte, dacă fie parlamentele naționale, fie Parlamentul European, au avut drepturi și mijloace de control depline, cum ar fi accesul la informații, timp suficient pentru o procedură completă și dreptul de a modifica propunerile; evaluarea trebuie să includă o examinare a temeiului juridic pentru fiecare măsură politică;
(b) toate măsurile existente trebuie să fie supuse unui test retrospectiv de proporționalitate
Curtea Europeană a Drepturilor Omului, S. și Marper/ Regatul Unit, 8 decembrie 2008, §95, 101-103, 125. ;
(c) să furnizeze o prezentare generală a clasificării documentelor, precum și a tendințelor în utilizarea clasificării, a cifrelor și a tendințelor în acordarea sau refuzul accesului la documentele referitoare la politicile de combatere a terorismului; documentele puse la dispoziția Parlamentului trebuie să fie consultate într-o încăpere securizată;
(d) o prezentare generală a instrumentelor pentru controlul democratic al cooperării transfrontaliere a serviciilor de informații, mai exact SitCen, celula de supraveghere pentru misiuni, celula de criză, casa de compensație a Consiliului și COSI;
(e) o prezentare generală a măsurilor cu efect extrateritorial în UE adoptate de țări terțe;
(f) o prezentare generală a măsurilor convenite în cadrul organismelor internaționale, guvernamentale și neguvernamentale (Organizația Națiunilor Unite, OACI, IATA), precum și a instrumentelor existente pentru controlul democratic;
(g) o prezentare generală a activităților nelegislative (finanțate) ale UE, cum ar fi programele de cercetare, și a modului în care acestea sunt supuse controlului democratic;
35. solicită, de asemenea, ca măsurile adoptate în cadrul luptei împotriva terorismului să fie în conformitate cu principiul proporționalității și ca, în cazul acestora, să fie respectate drepturile fundamentale ale cetățenilor, ținând seama de faptul că toate aceste măsuri trebuie să respecte legea și statul de drept;
36. solicită Comisiei, statelor membre și autorităților legale competente să investigheze orice acțiune ilegală sau încălcare a drepturilor omului, dreptului internațional și a ordinii juridice în cazul în care există dovezi sau suspiciuni privind astfel de presupuse încălcări și solicită statelor membre să asigure corectarea acestora;
37. consideră că UE și statele membre ale UE trebuie să clarifice pe deplin care este rolul lor în programul CIA de predări și centre secrete de detenție, în conformitate cu recomandările Parlamentului European și ale Consiliului Europei, în lumina noilor dovezi apărute, bazat strict pe fapte și nu pe prejudecăți sau interese politice;
38. subliniază faptul că UE trebuie să ajute SUA să identifice soluțiile adecvate la chestiunile legate de închiderea bazei de la Guantánamo și să asigure că prizonierii au parte de un proces echitabil;
39. în acest sens, îndeamnă Consiliul și Comisia, cu ocazia revizuirii listei negre și a măsurilor de înghețare a fondurilor, să ia în considerare în special poziția ONG-urilor și a societății civile, astfel încât ONG-urile să nu fie enumerate „prin asociere” și să nu fie împiedicate să colaboreze cu organizații partenere;
40. dezaprobă în mod ferm apelul Consiliului (Planul de acțiune din data de 17 ianuarie 2011) adresat Comisiei, Consiliului și statelor membre de a depune contestații împotriva hotărârii curții în cea mai recentă cauză Kadi împotriva Comisiei; invită, în schimb, toți actorii să efectueze o revizuire riguroasă a regimului de sancțiuni, și să se asigure că acestea sunt în deplină conformitate cu standardele internaționale din domeniul drepturilor omului și cu statul de drept, în concordanță cu toată jurisprudența aplicabilă
A se consulta, inter alia, Yassin Abdullah Kadi și Fundația internațională Al Barakaat/Consiliu și Comisia, Cauzele conexe C-402/05 P și C-415/05 P. ; consideră că cei care fac obiectul unor sancțiuni ar trebui fie informați cu privire la motivul sancționării lor și să aibă dreptul la căi de atac eficiente;
41. solicită Comisiei și Consiliului ca, în cazul în care acest lucru s-a produs, să investigheze posibila colectare de date cu caracter personal în scopuri legate de aplicarea legii fără un temei juridic adecvat sau prin aplicarea de proceduri neregulamentare sau chiar ilegale;
Monitorizarea și stabilirea de profiluri
42. îndeamnă Comisia să realizeze un test obligatoriu de proporționalitate și o evaluare de impact completă pentru fiecare propunere care presupune colectarea pe scară largă a datelor cu caracter personal, tehnologii de detectare și identificare, localizare și urmărire, extragerea de date și stabilirea de profiluri, evaluarea riscurilor și analiza comportamentală sau tehnici similare;
43. subliniază necesitatea de a îmbunătăți utilizarea datelor: colectarea datelor ar trebui să fie permisă doar după ce principiul necesității, inexistența unei posibile suprapuneri cu alte măsuri existente și inexistența unor posibile măsuri mai puțin intruzive au fost demonstrate în mod explicit și numai pe baza unor limitări stricte ale scopului, a reducerii la minimum a datelor și în cazul în care distribuirea și prelucrarea datelor sunt puternic îmbunătățite;
44. solicită Autorității Europene pentru Protecția Datelor și Agenției pentru Drepturi Fundamentale să prezinte un raport privind gradul de protecție a drepturilor fundamentale, precum și a datelor cu caracter personal în cadrul politicii de combatere a terorismului în Uniunea Europeană;
45. îndeamnă Comisia și Consiliul să clarifice pe deplin diviziunea muncii dintre Coordonatorul pentru combaterea terorismului și Înaltul Reprezentant;
46. solicită Coordonatorului pentru combaterea terorismului să întocmească un raport referitor la utilizarea componentei umane a serviciilor de informații și cooperarea sa cu serviciile străine de informații în politicile europene de combatere a terorismului;
47. solicită Comisiei să prezinte propuneri pentru consolidarea protecției libertăților civile, a transparenței și a controlului democratic în contextul politicilor de combatere a terorismului, cum ar fi îmbunătățirea accesului la documente prin elaborarea unei Legi a UE privind libertatea de informare și prin consolidarea Agenției pentru Drepturi Fundamentale, a AEPD și a Grupului de lucru „Articolul 29“;
48. invită Comisia să propună modificări la Decizia-cadru 2002/475/JHA privind combaterea terorismului, modificată ultima dată în anul 2008, pentru a spori nivelul de protecție a drepturilor omului și a libertăților fundamentale, printre altele prin actualizarea definiției infracțiunilor de terorism și pentru a corela mai bine această definiție cu instrumentele privind drepturile omului existente la nivelul UE, în special Carta drepturilor fundamentale;
49. solicită Comisiei să includă o definiție juridică uniformă a conceptului de „stabilire a profilului”;
50. invită Comisia să prezinte o propunere de cadru legislativ pentru protecția datelor, care să includă Politica externă și de securitate comună, pe baza articolului 16 din TFUE, fără a aduce atingere normelor specifice prevăzute la articolul 39 din TUE;
°
° °
51. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei și parlamentelor naționale.
27.5.2011
AVIZ al Comisiei pentru afaceri externe
destinat Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne
referitor la politica UE de combatere a terorismului: principale realizări și viitoare provocări
( 2010/2311(INI) )
Raportoare pentru aviz: Ágnes Hankiss
SUGESTII
Comisia pentru afaceri externe recomandă Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. recunoaște că terorismul, așa cum se afirmă în Strategia europeană de securitate
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cmsUpload/78367.pdf și în Raportul privind punerea sa în aplicare
http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressdata/EN/reports/104630.pdf , rămâne o amenințare majoră la adresa stabilității internaționale și a societăților europene, care necesită o reacție coordonată la nivel mondial, cu respectarea deplină a drepturilor omului și a libertăților fundamentale; subliniază faptul că lupta împotriva terorismului necesită o abordare cuprinzătoare, bazată pe mijloace informative, polițienești, judiciare, politice și, în unele cazuri izolate, pe mijloace militare; atrage atenția asupra faptului că, în temeiul clauzei de solidaritate specificate la articolul 222 din TFUE, s-ar putea decide efectuarea unei operațiuni PSAC pentru a ajuta un stat membru, la solicitarea autorităților sale politice, în cazul unui atac terorist; subliniază necesitatea de a fi pregătiți și salută modernizarea în curs a bazei de date militare, precum și contribuția Agenția Europeană de Apărare la combaterea terorismului;
2. subliniază necesitatea ca Uniunea Europeană, statele sale membre și țările partenere să își bazeze strategia de combatere a terorismului internațional pe statul de drept și pe respectarea drepturilor fundamentale; subliniază, în plus, că acțiunile externe ale Uniunii în materie de combatere a terorismului internațional ar trebui orientate, în primul rând, spre prevenire și subliniază necesitatea promovării dialogului, a toleranței și a înțelegerii între diferitele culturi, civilizații și religii;
3. evidențiază faptul că există în continuare obstacole instituționale în calea unei politici eficace a UE de combatere a terorismului, în special numărul mare de comitete și agenții implicate și nivelul ridicat de birocrație; evidențiază rolul vital care revine coordonatorului luptei împotriva terorismului în a asigura punerea în aplicare și evaluarea Strategiei UE de combatere a terorismului, în a coordona acțiunile antiterorism în cadrul Uniunii și în a încuraja o mai bună comunicare între UE și țările terțe; îi adresează invitația de a continua să informeze în mod regulat Parlamentul cu privire la această problematică;
4. se declară în favoarea unei abordări holistice și cuprinzătoare a politicii de combatere a terorismului sugerând armonizarea Strategiei europene de securitate și a Strategiei de securitate internă
http://register.consilium.europa.eu/pdf/ro/10/st05/st05842-re02.ro10.pdf , precum și consolidarea mecanismelor existente de coordonare între structurile Consiliului Justiție și Afaceri interne, agenții și Serviciul European de Acțiune Externă, profitând de noile capacități ale Centrului comun de situații (SitCen), pentru a oferi informații și analize strategice la timp și a coordona, astfel, mai bine instrumentele politice externe și interne; încurajează Coordonatorul luptei împotriva terorismului să continue să depună eforturi în acest domeniu;
5. îndeamnă statele membre ale UE să se asigure că niciun act de terorism nu-și are originea între granițele proprii și, prin urmare, că asigură suficiente resurse pentru combaterea radicalizării și a terorismului la nivel intern; îndeamnă la o mai strânsă cooperare între UE și NATO în cadrul politicii de combatere a terorismului și sugerează că Înaltul Reprezentant/Vicepreședintele și Coordonatorul luptei împotriva terorismului ar trebui să fie angrenați în mod activ în discuțiile cu NATO privind combaterea terorismului; salută grupările informale de state membre, precum Grupul Salzburg, Grupul operativ pentru regiunea Mării Baltice și G6, care se reunesc pentru a coordona exerciții de securitate și a efectua exerciții antiteroriste; sprijină extinderea acestor eforturi în vederea includerii mai multor state membre și recomandă formarea comună a forțelor de securitate și de poliție ale statelor membre;
6. subliniază necesitatea extinderii și consolidării parteneriatelor strategice existente privind combaterea terorismului și a încheierii altora noi cu țări din exteriorul Europei, în măsura în care aceste parteneriate respectă drepturile omului; evidențiază cooperarea strategică dintre Uniune și SUA și subliniază necesitatea cooperării cu alți parteneri, reiterând importanța acordată de Uniune protecției datelor cu caracter personal ale cetățenilor și apărării drepturilor omului și a celor civile ale acestora; constată că inițiativele și acordurile bilaterale, precum Acordul UE-SUA și Declarația din 2010 a statelor membre privind lupta împotriva terorismului, Acordul privind Programul de urmărire a finanțărilor în scopuri teroriste (așa-numitul acord SWIFT), Declarația de la Toledo privind securitatea aviației, precum și Declarația comună UE-India privind terorismul internațional, constituie exemple pozitive, de urmat în relațiile Uniunii cu țările terțe;
7. subliniază faptul că informațiile fiabile sunt cruciale pentru combaterea terorismului și că UE dispune de o poziție favorabilă și unică pentru facilitarea schimbului de informații dintre statele membre; semnalează, în consecință, că, dincolo de orice mijloc tehnic disponibil, componenta umană a serviciilor de informații rămâne indispensabilă în contracararea rețelelor teroriste și în prevenirea la timp a atacurilor; salută activitatea depusă de SitCen pentru a oferi analize strategice și încurajează continuarea schimbului de informații la nivelul UE între statele membre și principalele țări terțe; încurajează o mai strânsă cooperare între Europol și Eurojust și agențiile de aplicare a legii din afara UE, pentru a asigura un sistem de alertă rapidă;
8. subliniază faptul că lupta împotriva terorismului este parte integrantă a relațiilor Uniunii cu țările terțe; solicită o creștere a fondurilor destinate măsurilor de asistență pentru combaterea terorismului în cadrul viitorului Instrument pentru stabilitate, pentru a preveni eșecurile statelor; este de acord, în această privință, că regiunile prioritare sunt Asia de Sud, în special Pakistanul și Afganistanul, regiunea Sahel (Mauritania, Mali, Niger), Somalia și Yemen; salută prezentarea Strategiei Uniunii Europene privind securitatea și dezvoltarea în regiunea Sahel, la 21 martie 2011, și solicită Consiliului să adopte această strategie consultând Parlamentul European; salută introducerea unei clauze antiterorism în acordurile internaționale;
9. subliniază importanța cooperării în materie de combatere a terorismului dintre Uniune și alte organizații internaționale, îndeosebi ONU, care se bazează pe valori și obiective comune, și solicită ratificarea universală și punerea în aplicare integrală a tuturor convențiilor și protocoalelor ONU referitoare la terorism; solicită o mai strânsă relație de lucru cu organismele ONU și cu organizațiile regionale, astfel încât toate statele membre ale ONU să își poată pune integral în aplicare obligațiile privind combaterea terorismului; pledează pentru adoptarea unei convenții globale a ONU privind terorismul și pentru o cooperare mai strânsă cu Consiliul Europei și cu OSCE în ceea ce privește combaterea terorismului; evidențiază faptul că UE a reușit să promoveze o Strategie globală de combatere a terorismului la nivelul ONU și solicită o mai mare flexibilitate în procesul Consiliului de Securitate al ONU de înregistrare și radiere a organizațiilor și persoanelor teroriste de pe listele aferente; salută, în acest sens, adoptarea Rezoluției CSONU 1904 (2009), care a prevăzut o revizuire periodică a listei și a creat Biroul Ombudsmanului, pentru a asista Comitetul pentru sancțiuni în eliminarea de pe listă a persoanelor fizice;
10. solicită elaborarea unei strategii globale în raport cu interconectarea din ce în ce mai pronunțată dintre criminalitatea organizată, traficul de droguri și terorism la nivel internațional; încurajează analizarea continuă a noilor tendințe și caracteristici în materie de diversificare, radicalizare și recrutare, precum și a celor legate de rolul organizațiilor internaționale neguvernamentale în finanțarea terorismului;
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
24.5.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
48
7
4
Membri titulari prezenți la votul final
Sir Robert Atkins, Dominique Baudis, Elmar Brok, Arnaud Danjean, Michael Gahler, Ana Gomes, Andrzej Grzyb, Heidi Hautala, Anna Ibrisagic, Anneli Jäätteenmäki, Jelko Kacin, Ioannis Kasoulides, Tunne Kelam, Nicole Kiil-Nielsen, Evgeni Kirilov, Andrey Kovatchev, Paweł Robert Kowal, Eduard Kukan, Alexander Graf Lambsdorff, Krzysztof Lisek, Sabine Lösing, Ulrike Lunacek, Barry Madlener, Mario Mauro, Kyriakos Mavronikolas, Willy Meyer, Francisco José Millán Mon, María Muñiz De Urquiza, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Norica Nicolai, Raimon Obiols, Kristiina Ojuland, Ria Oomen-Ruijten, Cristian Dan Preda, Fiorello Provera, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Nikolaos Salavrakos, Jacek Saryusz-Wolski, Werner Schulz, Marek Siwiec, Hannes Swoboda, Charles Tannock, Inese Vaidere, Geoffrey Van Orden, Kristian Vigenin, Graham Watson, Boris Zala
Membri supleanți prezenți la votul final
Reinhard Bütikofer, Tanja Fajon, Kinga Gál, Elisabeth Jeggle, Baroness Sarah Ludford, Norbert Neuser, Doris Pack, Vittorio Prodi, Dominique Vlasto, Luis Yáñez-Barnuevo García
Membri supleanți (articolul 187 alineatul (2)) prezenți la votul final
Joachim Zeller
13.4.2011
AVIZ al Comisiei pentru afaceri juridice
destinat Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne
referitor la politica UE de combatere a terorismului: principalele realizări și provocări viitoare
( 2010/2311(INI) )
Raportor pentru aviz: Luis de Grandes Pascual
SUGESTII
Comisia pentru afaceri juridice recomandă Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. salută cu satisfacție comunicarea Comisiei și reamintește că aceasta trebuie să fie cuplată cu viitoarea Strategie de securitate internă a UE;
2. regretă că s-a pierdut ocazia de a explica modul în care unele instrumente UE de combatere a terorismului, cum sunt păstrarea datelor, PNR și Acordul SWIFT, se încadrează în strategia UE de combatere a terorismului;
3. consideră că adâncirea și dezvoltarea celor patru componente esențiale ale strategiei de combatere a Terorismului, și anume prevenirea, protejarea, urmărirea și răspunsul, vor produce efecte pozitive;
4. avertizează că este greșit să se eticheteze drept „terorism islamic” ceea ce ar trebui considerat drept „terorism jihadist radical”; consideră că o generalizare care conduce la descalificarea în ansamblu a unei credințe religioase este nedreaptă și necuvenită;
Prevenirea
5. este conștient că toate măsurile care conduc la urmărirea în justiție pot fi, în același timp, măsuri preventive și, în consecință, își exprimă preocuparea generată de întârzierea înregistrată în ceea ce privește aplicarea Deciziei-cadru 2002/475/JAI și solicită Comisiei să evalueze aplicarea Deciziei-cadru 2008/919/JAI; ținând seama de faptul că în societățile democratice nu există nicio cauză care să legitimeze acțiunile teroriste, consideră că măsurile preventive nu trebuie să implice și stigmatizarea prealabilă; consideră, de asemenea, că trebuie cultivată cooperarea și dialogul cu societatea civilă pentru a realiza incluziunea necesară în statele membre ale UE, precum și proiectele cu țările terțe;
6. salută cu satisfacție faptul că numeroase state membre au introdus în codul penal articole specifice, prin care condamnă actele de terorism și introduc pedepse mai severe pentru acțiunile legate de acesta; cere statelor membre să ia măsurile necesare pentru a asigura punitatea grupărilor teroriste și a activităților acestora, inclusiv schimburile de informații, în conformitate cu Decizia-cadru 475/2002;
7. cere Comisiei și Consiliului ca, în raporturile cu guvernele naționale și autoritățile regionale și locale, să stimuleze condiționalitatea pozitivă și negativă, de fiecare dată când acestea nu colaborează eficient la combaterea activităților teroriste; cere Comisiei să verifice implementarea corectă a măsurilor menționate mai sus și să informeze regulat Parlamentul European și Consiliul în această privință;
Protecția
8. consideră că terorismul este un fenomen în permanentă schimbare, care se cere combătut printr-o politică de luptă contra terorismului care să răspundă acestui fenomen; în acest sens, salută măsurile recente adoptate în domeniul siguranței aeriene în ceea ce privește controlul încărcăturii; cere Comisiei să asigure prelucrarea datelor nominale ale pasagerilor atât în interiorul UE, cât și în țările terțe, în conformitate cu legislația UE în materie de protecție a datelor personale, și introducerea scanerelor corporale cu respectarea drepturilor individuale, fără a cauza efecte dăunătoare asupra sănătății;
9. consideră, de asemenea, că va trebui să se găsească, de fiecare dată, echilibrul optim între obligația pe care o au autoritățile publice, la nivelul Uniunii Europene și la acela al statelor membre, de a garanta integritatea și securitatea cetățenilor lor și prezervarea drepturilor individuale ale acestora;
Urmărirea
10. reamintește importanța Parlamentului în prevenirea și combaterea terorismului și a activităților asociate acestuia, cum este finanțarea terorismului; ar saluta introducerea unor măsuri administrative în legătură cu imobilizarea activelor în vederea prevenirii și a combaterii terorismului și a activităților asociate acestuia; îndeamnă Comisia să clarifice rolul anumitor instrumente de combatere a terorismului (păstrarea datelor, PNR, Acordul TFTP UE-SUA);
11. cere, de asemenea, ca măsurile adoptate în cadrul luptei împotriva terorismului să fie în conformitate cu principiul proporționalității și ca, în cazul acestora, să fie respectate drepturile fundamentale ale cetățenilor, toate aceste măsuri fiind adaptate legii și statului de drept;
Răspunsul
12. apreciază includerea victimelor terorismului în viitoarea propunere legislativă a Comisiei, care are în vedere un instrument global de protejare a victimelor; în acest sens, își însușește petiția Congreselor internaționale ale victimelor terorismului; îndeamnă statele membre să adopte legile necesare pentru a acorda victimelor sprijinul, protecția și asistența necesară și adecvată, precum și recunoașterea socială a condiției lor de victime ale terorismului.
13. cere ca, în baza principiului subsidiarității, parlamentele naționale să participe activ și în cadrul spațiului de libertate, securitate și justiție, în special în ceea ce privește evaluarea punerii în aplicare a politicilor Uniunii de combatere a terorismului, în conformitate cu articolul 70 din TFUE; asociindu-se, de asemenea, controlului politic al Europol și evaluării Eurojust, conform prevederilor articolului 12 litera (c) din TUE;
14. cere Comisiei, Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și Consiliului să pună rapid în practică înțelegerile privind clauza de solidaritate, introdusă prin Tratatul de la Lisabona;
15. solicită o mai bună evaluare a impactului măsurilor deja adoptate în cadrul luptei împotriva terorismului, care să înglobeze, de asemenea, drepturile fundamentale și aspectele bugetare;
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
12.4.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
21
2
Membri titulari prezenți la votul final
Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio López-Istúriz White, Antonio Masip Hidalgo, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Alexandra Thein, Diana Wallis, Rainer Wieland, Cecilia Wikström, Zbigniew Ziobro, Tadeusz Zwiefka
Membri supleanți prezenți la votul final
Piotr Borys, Sergio Gaetano Cofferati, Luis de Grandes Pascual, Sajjad Karim, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Arlene McCarthy, Angelika Niebler
Membri supleanți [articolul 187 alineatul (2)] prezenți la votul final
Claudio Morganti
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
12.7.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
29
24
Membri titulari prezenți la votul final
Jan Philipp Albrecht, Sonia Alfano, Alexander Alvaro, Gerard Batten, Vilija Blinkevičiūtė, Mario Borghezio, Rita Borsellino, Emine Bozkurt, Simon Busuttil, Philip Claeys, Carlos Coelho, Rosario Crocetta, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Cornelia Ernst, Tanja Fajon, Hélène Flautre, Kinga Göncz, Nathalie Griesbeck, Sylvie Guillaume, Ágnes Hankiss, Anna Hedh, Salvatore Iacolino, Sophia in ‘t Veld, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Timothy Kirkhope, Juan Fernando López Aguilar, Baroness Sarah Ludford, Monica Luisa Macovei, Véronique Mathieu, Nuno Melo, Jan Mulder, Antigoni Papadopoulou, Georgios Papanikolaou, Carmen Romero López, Birgit Sippel, Csaba Sógor, Renate Sommer, Rui Tavares, Wim van de Camp, Daniël van der Stoep, Renate Weber, Tatjana Ždanoka
Membri supleanți prezenți la votul final
Edit Bauer, Anna Maria Corazza Bildt, Luis de Grandes Pascual, Ioan Enciu, Monika Hohlmeier, Jean Lambert, Antonio Masip Hidalgo, Mariya Nedelcheva, Hubert Pirker, Michèle Striffler, Kyriacos Triantaphyllides, Cecilia Wikström
