P7_TA(2010)0034
Proiecte de investiții în infrastructura energetică a Uniunii***I
A7-0016/2010
Rezoluţia legislativă a Parlamentului European din 25 februarie 2010 referitoare la propunerea de regulament al Consiliului privind informarea Comisiei cu privire la proiectele de investiții în infrastructura energetică din cadrul Comunității Europene și de abrogare a Regulamentului (CE) nr.
736/96 ( COM(2009)0361 – C7-0125/2009 – 2009/0106(COD) )
(Procedura legislativă ordinară: prima lectură)
Parlamentul European,
–
având în vedere propunerea Comisiei prezentată Consiliului ( COM(2009)0361 ),
–
având în vedere consultarea Parlamentului de către Consiliu ( C7-0125/2009 ),
–
având în vedere Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu intitulată „Consecințele intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona asupra procedurilor decizionale interinstituționale în curs de desfășurare” ( COM(2009)0665 ),
–
având în vedere articolul 294 aliniatul (3) şi articolul 194 aliniatele (1) şi (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
–
având în vedere avizul Comisiei pentru afaceri juridice privind temeiul juridic propus,
–
având în vedere articolele 55 și 37 din Regulamentul său de procedură,
–
având în vedere raportul Comisiei pentru industrie, cercetare și energie și avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară ( A7-0016/2010 ),
1.
adoptă în primă lectură poziția prezentată mai jos;
2.
solicită Comisiei să îl sesizeze din nou, în cazul în care intenționează să modifice în mod substanțial această propunere sau să o înlocuiască cu un alt text;
3.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite poziția Parlamentului Consiliului, Comisiei și parlamentelor naționale.
P7_TC1-COD(2009)0106
Poziţia Parlamentului European adoptată în primă lectură la 25 februarie 2010 în vederea adoptării Regulamentului (UE) nr. .../2010 al Parlamentului European şi al Consiliului privind informarea Comisiei cu privire la proiectele de investiții în infrastructura energetică din cadrul Uniunii Europene și de abrogare a Regulamentului (CE) nr.
736/96 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene
, în special
articolul 194 alineatele (1) și (2)
,
▌
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară Poziţia Parlamentului European din 25 februarie 2010.
,
întrucât: (1)
Introducerea unei politici comune
și solidare
în domeniul energetic vizând garantarea aprovizionării cu energie a
Uniunii
, realizarea unei tranziții către
o economie foarte eficientă din punct de vedere energetic
și funcționarea unor piețe energetice competitive
care au la bază principiile solidarității și ale unei concurențe loiale în cadrul pieței interne
reprezintă un obiectiv pe care
Uniunea
și-a propus să îl îndeplinească.
(2)
Obținerea unei perspective asupra dezvoltării de investiții în infrastructura energetică a
Uniunii
constituie
o condiție preliminară în dezvoltarea unei
politici
energetice europene
.
Această perspectivă ar trebui să îi permită Comisiei să realizeze comparațiile sau evaluările necesare sau să
propună
măsurile adecvate pe baza unor cifre și a unei analize corespunzătoare, în special referitoare la viitorul echilibru dintre cererea și oferta din domeniul energetic.
Toate măsurile propuse sau luate la nivelul Uniunii ar trebui să fie neutre și nu ar trebui să reprezinte echivalentul unor intervenții în funcționarea pieței.
(3)
Peisajul energetic din cadrul și din afara
Uniunii
a cunoscut schimbări semnificative în ultimii ani și face ca investițiile în infrastructura energetică să reprezinte un aspect crucial
care trebuie soluționat în vederea garantării securității energetice a Uniunii, în special prin eficiența energetică și economiile de energie, identificând potențialele viitoare deficite și/sau surplusuri în furnizarea de energie și asigurând o aprovizionare regulată cu energie a Uniunii și
funcționarea
fără discontinuități a
pieței interne și tranziția către
o economie foarte eficientă din punct de vedere energetic,
pe care
Uniunea
s-a angajat să o realizeze.
(4)
Noul context energetic necesită investiții semnificative în toate infrastructurile
, în special în cele
aparținând sectoarelor
energiei regenerabile și al eficienței
energetice, precum și în dezvoltarea unor noi tipuri de infrastructură și a unor noi tehnologii care să fie adoptate de piață.
Liberalizarea sectorului energetic și integrarea ulterioară a pieței interne conferă un rol mai proeminent operatorilor economici în ceea ce privește investițiile și, în același timp, noile cerințe de politică, cum ar fi obiectivele care vizează mixul de combustibili, vor modifica politicile statelor membre în materie de infrastructuri energetice noi și/sau modernizate.
(5)
În acest scop, statele membre ar trebui în permanență să ia în considerare reducerea consumului de energie, în conformitate cu obiectivul UE privind eficiența energetică de 20 %, drept mijlocul cel mai rentabil de atingere a obiectivelor sale de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră (GES) și de îmbunătățire și de reconstruire a infrastructurii existente înainte de a se investi într-o infrastructură nouă.
Proiectele de investiții în infrastructura energetică ar trebui aliniate în totalitate la obiectivul pentru anul 2020 de obținere a cel puțin 20 % din energie din surse regenerabile durabile.
(6)
Având în vedere noile obiective de politică
energetică
și noile evoluții ale pieței, ar trebui acordată o atenție mai mare investițiilor
prioritare
în infrastructura energetică din
Uniune
, în special cu scopul de a anticipa problemele
legate de siguranța aprovizionării cu energie
, de a promova cele mai bune practici și de a conferi o mai mare transparență viitoarei dezvoltări
în Uniune
a
unor sisteme energetice interconectate
.
(7)
În consecință, Comisia și, în special, observatorul pieței pentru energie
al acesteia
, ar trebui să dispună
, în vederea asigurării garanțiilor necesare pentru prioritățile investiționale,
de date și informații precise privind proiectele de investiții
actuale și viitoare
, inclusiv proiectele de dezafectare
parțială
referitoare la cele mai semnificative componente ale sistemului energetic al UE.
(8)
Datele și informațiile privind evoluțiile preconizate în materie de producție, transport și capacități de stocare specifice diferitelor sectoare energetice
sunt importante
pentru
viitoarele investiții ale Uniunii
.
Prin urmare, este necesar să se asigure informarea Comisiei
și, în special, a observatorului pieței energetice al acesteia,
cu privire la
planurile și
proiectele de investiții care au demarat deja sau care sunt prevăzute să demareze în termen de cinci ani și la cele care vizează dezafectarea
integrală sau parțială
a infrastructurii în termen de trei ani.
▌
(9)
Pentru a i se permite Comisiei să beneficieze de o perspectivă coerentă asupra viitoarelor evoluții ale sistemului energetic al UE în ansamblul său, este necesar să se elaboreze un cadru armonizat de raportare pentru proiectele de investiții, pe baza unor categorii actualizate de date și informații oficiale care urmează să fie transmise de către statele membre.
(10)
Informațiile obținute de Comisie în temeiul prezentului regulament pot fi utilizate pentru monitorizarea respectării de către statele membre a dispozițiilor legislației specifice a UE, în special a Directivei 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile
JO L 140, 5.6.2009, p.
16.
.
(11)
În acest scop, statele membre trebuie să notifice Comisiei datele și informațiile privind proiectele de investiții
în infrastructura energetică
în materie de producție, stocare și transport de petrol,
gaz
,
cărbune, energie regenerabilă
, energie electrică,
precum și proiectele majore de încălzire și răcire urbană
și
de captare, transport și stocare a dioxidului
de carbon, prevăzute să se desfășoare sau aflate în curs de desfășurare pe teritoriul lor
, inclusiv interconexiunile cu țări terțe
.
Întreprinderile în cauză trebuie să aibă obligația de a notifica statelor membre datele și informațiile relevante
, pentru a permite Comisiei să monitorizeze infrastructura energetică a UE
.
Statele membre și Comisia ar trebui să aibă obligația de a asigura confidențialitatea datelor furnizate de întreprinderi.
(12)
Dată fiind durata proiectelor de investiții în sectorul energetic, realizarea unei raportări la fiecare doi ani ar trebui să fie suficientă.
(13)
Pentru a evita o sarcină administrativă disproporționată și pentru a reduce la minimum costurile pentru statele membre și întreprinderi, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii, prezentul regulament ar trebui să permită statelor membre şi întreprinderilor de a fi scutite de obligațiile de raportare, cu condiția ca acestea să prezinte Comisiei informații echivalente
și comparabile
, în temeiul legislației UE specifice sectorului energetic adoptată de instituții ale Uniunii Europene și vizând atingerea obiectivelor privind competitivitatea piețelor energetice europene, sustenabilitatea sistemului energetic și siguranța aprovizionării cu energie a
Uniunii
Europene.
De aceea, ar trebui evitată orice duplicare a cerințelor de raportare menționate în al treilea pachet privind liberalizarea sectorului energetic [Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a electricității
JO L 211, 14.8.2009, p.
55.
, Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale
JO L 211, 14.8.2009, p.
94.
, Regulamentul (CE) nr.
713/2009 a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a unei Agenții pentru cooperarea autorităților de reglementare din domeniul energeti
JO L 211, 14.8.2009, p.
1.
, Regulamentul (CE) nr.
714/2009 a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică
JO L 211, 14.8.2009, p.
15.
și Regulamentul (CE) nr.
715/2009 a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale
JO L 211, 14.8.2009, p.
36.
].
Comisia ar trebui să indice în mod clar condițiile de aplicare a acestei scutiri, pentru a reduce cu adevărat sarcinile legate de raportare și pentru a clarifica conținutul, formatul și calendarul obligațiilor de raportare, persoanele sau organismele cărora le revin astfel de obligații și responsabilii pentru gestionarea sistemului de raportare.
(14)
Statele membre, entitatea delegată de acestea sau, acolo unde este cazul, organismele responsabile de planurile de investiții specifice sectorului energetic al UE ar trebui să asigure calitatea, relevanța, exactitatea, claritatea, actualitatea și coerența datelor și informațiilor notificate Comisiei, asigurând totodată confidențialitatea datelor și a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial.
(15)
Pentru a prelucra datele, precum și pentru a simplifica și asigura notificarea acestora, Comisia și, în special, observatorul pieței pentru energie ar trebui să poată lua toate măsurile corespunzătoare în acest sens, în special utilizarea instrumentelor și a procedurilor informatice integrate.
Comisia ar trebui să garanteze că astfel de resurse IT asigură confidențialitatea datelor și a informațiilor notificate Comisiei.
(16)
Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea de către statele membre a datelor cu caracter personal este reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date JO L 281, 23.11.1995, p.
31.
, în vreme ce protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea de către Comisie a datelor cu caracter personal este guvernată de Regulamentul (CE) nr.
45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date JO L 8, 12.1.2001, p.
1.
.
Prezentul regulament păstrează fără modificări aceste dispoziții.
(17)
Accesul la informațiile din domeniul mediului este reglementat de Regulamentul (CE) nr.
1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului
JO L 264, 25.9.2006, p.
13.
, precum și de dispozițiile Directivei 2003/4/EC a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu
JO L 41, 14.2.2003, p.
26.
.
Prezentul regulament păstrează intacte aceste dispoziții.
(18)
Comisia și, în special, observatorul pieței pentru energie
al acesteia
ar trebui să furnizeze cu regularitate o analiză trans-sectorială a evoluției structurale și a perspectivelor sistemului energetic al UE și, după caz, o analiză mai detaliată a anumitor aspecte ale acestui sistem energetic; o astfel de analiză ar trebui
să completeze strategiile naționale, să dezvolte dimensiunile regionale și
să contribuie mai ales la
consolidarea securității energetice prin
identificarea eventualelor lacune
și a riscurilor asociate
în materie de infrastructură și investiții, în vederea asigurării pe termen lung a unui echilibru între cererea și oferta din domeniul energetic.
Această analiză ar trebui să contribuie și la dezbaterea continuă la nivel UE în legătură cu necesitatea infrastructurilor energetice și, de aceea, ar trebui prezentată părților interesate pentru discuție.
(19)
Întreprinderile mici și mijlocii ar trebui să poată beneficia de monitorizarea și raportarea cu privire la proiectele de investiții în sectorul energetic care decurg din aplicarea prezentului regulament, prin care datele colectate vor fi făcute publice și vor contribui, pe termen lung, la orientări în investiții mai noi și mai bine coordonate.
(20)
Comisia poate fi asistată de experți din statele membre sau de alți experți având competențele necesare, în vederea asigurării unei viziuni comune
asupra potențialelor deficiențe de infrastructură și asupra riscurilor asociate, precum
și a promovării transparenței referitoare la evoluțiile ulterioare, ceea ce prezintă un interes deosebit pentru nou-intrații de pe piață.
(21)
Măsurile de ordin tehnic, inclusiv definițiile tehnice suplimentare, necesare punerii în aplicare a prezentului regulament, trebuie adoptate de Comisie.
(22)
Având în vedere modificările necesare în vederea adaptării Regulamentului (CE) nr.
736/96 al Consiliului JO L 102, 25.4.1996, p.
1.
la provocările actuale din sectorul energetic și în virtutea clarității, acesta trebuie așadar abrogat și înlocuit cu un nou regulament,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare
(1)
Prezentul
regulament stabilește un cadru comun de informare a Comisiei cu privire la datele și informațiile referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică din sectorul petrolului, al
gazului
,
al cărbunelui, al energiei regenerabile și
al electricității, ▌ precum și la
principalele proiecte
de investiții în domeniul
încălzirii și răcirii urbane și în domeniul captării și stocării
emisiilor de dioxid de carbon generate de aceste sectoare.
(2)
Prezentul regulament se aplică și în cazul întreprinderilor europene care investesc în proiecte de infrastructură energetică din țări terțe, care sunt direct legate de rețelele energetice ale unuia sau mai multor state membre sau au un impact asupra acestora.
(3)
Prezentul regulament se aplică tipurilor de proiecte de investiții enumerate în anexă,
ale căror lucrări de construcție
au demarat deja sau care sunt prevăzute să demareze în termen de cinci ani sau care sunt prevăzute să fie dezafectate în termen de trei ani.
Articolul 2 Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„infrastructură” înseamnă orice tip de instalații sau parte a instalațiilor legate de producția, transportul și stocarea de energie
, de surse de energie
sau
de
dioxid de carbon;
2.
„proiecte de investiții” înseamnă proiecte care vizează:
(a)
construirea unei noi infrastructuri;
(b)
transformarea, modernizarea, creșterea sau reducerea capacităților infrastructurii existente;
(c)
dezafectarea
parțială sau totală a
infrastructurii existente;
(d)
dezvoltarea unor noi interconectări cu sistemele de transport de energie între Uniunea Europeană și țările terțe.
3.
„proiecte de investiții prevăzute” înseamnă proiectele de investiții în cazul cărora lucrările de construcție nu au demarat încă și costurile nu au fost încă suportate sau pentru care dezafectarea nu este încă aplicabilă, inclusiv proiectele de investiții
în cazul cărora autoritățile competente au primit o solicitare inițială de autorizare, dar
ale căror trăsături esențiale (amplasament, contractor, întreprindere,
anumite
aspecte tehnice
și operaționale de bază
etc.) pot, în ansamblu sau parțial, să facă obiectul unei revizuiri ulterioare sau al unei autorizări finale;
4.
„proiecte de investiții în stadiu de construcție” înseamnă proiecte de investiții la care au demarat lucrările de construcție și pentru care se suportă costuri de capital;
5.
„dezafectare” înseamnă faza în care o infrastructură este scoasă definitiv din funcțiune;
6.
„producție” înseamnă generarea de electricitate și prelucrarea combustibililor, inclusiv a biocombustibililor;
7.
„transport” înseamnă transportul de
energie electrică, de gaze, de carburanți lichizi
sau de dioxid de carbon, printr-o rețea, în special:
(a)
prin conducte, altele decât reţelele de conducte în amonte și altele decât secțiunea de conducte utilizată în principal în contextul distribuției locale;
(b)
prin sisteme interconectate la tensiune foarte înaltă și înaltă și altele decât sistemele utilizate în principal în contextul distribuției locale;
(c)
prin conducte de încălzire și răcire urbană;
8.
„stocare” înseamnă stocarea permanentă
sau
temporară
a energiei termice și electrice sau
a surselor de energie în cadrul infrastructurilor de suprafață
și
subterane sau al siturilor geologice
sau stocarea dioxidului de carbon în formațiuni geologice subterane
;
9.
'sit de stocare„ înseamnă un sistem de rezervoare închis sau o anumită structură geologică care formează un spațiu de depozitare închis;
10.
„întreprinderi” înseamnă orice persoană fizică sau juridică de drept privat sau public, care ia decizii referitoare la proiectele de investiții sau care le implementează;
11.
„surse de energie” înseamnă:
(a)
Surse de energie primare, cum ar fi petrolul, gazele naturale
,
cărbunele
sau combustibilul nuclear
sau surse de energie transformate, cum ar fi electricitatea;
(b)
Surse de energie regenerabile inclusiv hidroelectricitatea, biomasa, energia eoliană, solară, maremotrică și geotermală;
(c)
Produse energetice, cum ar fi produsele petroliere rafinate și biocombustibilii;
12.
„date agregate” înseamnă date agregate la nivel național sau regional; în cazul în care agregarea datelor la nivel național ar dezvălui informații sensibile din punct de vedere comercial referitoare la o întreprindere concretă, agregarea se poate face la nivel regional;
13.
„organism specific” înseamnă un organism însărcinat în temeiul legislației UE specifice sectorului energetic cu pregătirea și adoptarea la nivelul UE a unor planuri multianuale de dezvoltare a rețelelor și de investiții în infrastructura energetică, precum Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport din sectorul electricității în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr.
714/2009 și Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport din sectorul gazelor în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr.
715/2009.
14.
„încălzire urbană” sau „răcire urbană” înseamnă distribuția de energie termică sub formă de abur, apă fierbinte sau lichide răcite, de la o sursă centrală de producție, printr-o rețea, către mai multe clădiri sau locații, în scopul utilizării acesteia pentru încălzirea sau răcirea spațiilor sau în procese de încălzire sau răcire.
Articolul 3 Notificarea datelor
(1)
Menținând la un nivel rezonabil sarcina administrativă legată de colectarea și raportarea datelor, statele membre sau entitatea delegată de acestea să îndeplinească această responsabilitate adună toate datele și informațiile menționate în prezentul regulament, începând cu anul
2011
și, ulterior, la fiecare doi ani.
În
2011
, care reprezintă primul an de raportare și, ulterior, la fiecare doi ani, acestea notifică Comisiei datele globale și informațiile de proiect pertinente.
Statele membre sau entitățile delegate de acestea notifică datele globale și informațiile pertinente privind proiectul până la data de 31 iulie a anului de raportare în cauză.
(2)
Comisia scutește statele membre sau entitățile delegate de acestea de la obligația prevăzută la alineatul (1) dacă, în temeiul legislației UE specifice sectorului energetic:
(a)
statul membru în cauză sau entitatea delegată de acesta a notificat deja datele sau informațiile necesare și dacă acesta a precizat data notificării și legislația specifică aferentă;
(b)
un organism specific este însărcinat cu pregătirea unui plan multianual de investiții în infrastructura energetică la nivelul UE și colectează în acest scop date și informații echivalente; în acest caz, organismul specific notifică toate datele și informațiile relevante Comisiei în termenele prevăzute la alineatul (1).
Articolul 4 Sursele de date
(1)
Întreprinderile în cauză trebuie să notifice datele sau informațiile menționate la articolul 3 statelor membre sau entității delegate de acestea, pe al căror teritoriu aceste întreprinderi intenționează să realizeze proiectele de investiții înainte de data de 31 mai a fiecărui an de raportare.
Datele sau informațiile notificate trebuie să reflecte situația proiectelor de investiții începând cu data de 31 martie a anului de raportare respectiv.
Cu toate acestea, primul paragraf nu se aplică întreprinderilor, în cazul în care statul membru respectiv decide să utilizeze alte mijloace de punere la dispoziția Comisiei a datelor sau informațiilor menționate la articolul 3
, cu condiția ca datele sau informațiile furnizate să fie comparabile și echivalente
.
(2)
Statele membre trebuie să evite duplicarea colectării de date
, deja obligatorie în conformitate cu legislația UE existentă,
și să reducă la minimum costurile pentru întreprinderi.
Articolul 5 Conținutul notificării
(1)
În ceea ce privește proiectele de investiții menționate în anexă, notificarea menționată la articolul 3 trebuie să indice, acolo unde este cazul:
(a)
volumul capacităților
prevăzute sau aflate în curs de construire;
(b)
amplasamentul, denumirea, tipul și principalele caracteristici ale infrastructurii sau capacitățile prevăzute sau aflate în curs de construire
, indicându-se acelea care se află în stadiu de planificare și cele care se află deja în curs de construire
;
(c)
data la care autoritățile competente au primit cererea inițială de autorizare și data estimată până la care vor fi acordate toate autorizațiile și permisele de construcție necesare;
(d)
data probabilă a punerii în funcțiune;
(e)
tipul surselor de energie utilizate;
(f)
tehnologiile de interes pentru siguranța aprovizionării, cum ar fi fluxurile inverse, capacitățile de substituție de combustibili sau orice alte echipamente relevante;
(g)
instalația de sisteme de captare a carbonului sau de mecanisme de punere în conformitate;
(h)
indisponibilitatea sau întreruperea temporară a funcționării unei infrastructuri pentru o perioadă de timp mai lungă de trei ani.
(2)
Pentru toate operațiunile preconizate de dezafectare a capacităților, notificarea prevăzută la articolul 3 trebuie să indice:
(a)
tipul și capacitatea infrastructurii respective;
(b)
data probabilă a dezafectării
, inclusiv, după caz, datele intermediare ale etapelor de întrerupere progresivă a exploatării infrastructurii
;
(c)
lista măsurilor avute în vedere pentru reabilitarea ecologică, atunci când această reabilitare este prevăzută de legislația specifică.
(3)
Orice notificare făcută în temeiul articolului 3 include volumul capacităților
de producție, de transport și de stocare
instalate la începutul anului de raportare respectiv.
În cazul în care
statele membre
se află în posesia oricăror informații cu privire la întârzieri și/sau obstacole în implementarea proiectelor de investiții
, entitățile delegate de acestea sau organismul specific menționat la articolul 3 alineatul (2)
includ aceste informații în notificare
.
Articolul 6 Calitatea și publicitatea datelor
(1)
Statele membre, entitatea delegată de acestea sau, acolo unde este cazul, organismele
specifice
responsabile cu planurile de investiții specifice sectorului energetic al UE asigură calitatea, relevanța, acuratețea, claritatea, actualitatea și coerența datelor și informațiilor notificate Comisiei.
În cazul în care informațiile nu sunt suficient de clare și de complete, Comisia poate cere acestor organisme furnizarea de informații suplimentare.
În cazul organismelor responsabile cu planurile de investiții specifice sectorului energetic al UE, datele și informațiile notificate sunt însoțite de observații corespunzătoare din partea statelor membre cu privire la
calitatea
și relevanţa
datelor
și
informațiilor
colectate.
(2)
Comisia
publică
date
agregate
și informații prezentate în temeiul prezentului regulament, în special în cadrul analizelor menționate la articolul 10 alineatul (3), cu condiția ca datele și informațiile să fie publicate într-o formă
agregată
la nivel național sau regional (în special în cazul în care, într-un stat membru, există o singură întreprindere)
și ca niciun detaliu referitor la întreprinderile individuale să nu fie divulgat.
Publicarea acestor date nu aduce atingere legislației interne și a UE aplicabile din domeniul accesului public la informații, în special la informații despre mediu, la informații privind societățile cotate pe piață sau la informații privind finanțarea proiectelor de investiții din fonduri publice.
Statele membre
,
entitățile delegate de acestea
și Comisia au responsabilitatea păstrării confidențialității
datelor sau a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial
aflate în posesia lor
.
Articolul 7 Măsuri de punere în aplicare
Comisia ia măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament
.
Astfel de măsuri includ
în special metodologiile de calcul care urmează să fie utilizate, definițiile tehnice, forma, conținutul și alte detalii ale notificării datelor și informațiilor menționate la articolul 3
, inclusiv aplicarea scutirii prevăzute la articolul 3 alineatul (2) și în special dispozițiile privind calendarul și conținutul notificărilor, precum și entitățile care fac obiectul obligațiilor de raportare
.
Articolul 8 Prelucrarea datelor
(1)
Comisia este responsabilă de dezvoltarea, găzduirea, gestionarea și
întreținerea
, în scopul planificării, a
resurselor
informatice
necesare pentru a primi, stoca și prelucra datele sau informațiile
referitoare la infrastructura energetică
notificate Comisiei în temeiul prezentului regulament.
(2)
Comisia se asigură, de asemenea, că resursele informatice necesare pentru scopurile prevăzute la primul paragraf garantează confidențialitatea datelor și a informațiilor notificate Comisiei, în conformitate cu prezentul regulament.
Articolul 9 Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor
Prezentul regulament nu aduce atingere dispozițiilor legislației Uniunii și, mai ales, nu modifică obligațiile statelor membre privind prelucrarea datelor cu caracter personal, conform Directivei 95/46/CE sau obligațiile care incumbă instituțiilor și organismelor UE conform Regulamentului (CE) nr.
45/2001 privind prelucrarea de către acestea a datelor cu caracter personal în cursul exercitării atribuțiilor care le revin.
Articolul 10 Monitorizare și raportare
(1)
Cel puțin la fiecare doi ani, Comisia realizează, pe baza datelor și informațiilor prezentate și, după caz, a oricăror alte surse de date, inclusiv date achiziționate de Comisie, o analiză trans-sectorială a evoluției și perspectivelor sistemului energetic al UE, având, în special, următoarele scopuri:
(a)
identificarea viitoarelor dezechilibre
și/sau surplusuri
potențiale în cazul cererii și ofertei din sectorul energetic
, cu un accent deosebit pe viitoare deficiențe și defecte potențiale în infrastructura de producție și transport, în special cele cauzate de uzura infrastructurii
;
(b)
monitorizarea evoluției proiectelor de investiții de la data notificării până la punerea în practică efectivă, în special a dezvoltării surselor de energie regenerabilă, promovând cele
mai bune practici pentru soluționarea
obstacolelor identificate
;
(c)
creșterea transparenței pentru participanții pe piață
și pentru potențialii noi participanți pe piață;
(d)
monitorizarea proiectelor de investiții ale UE în țări terțe, care au un impact asupra pieței și securității energetice ale UE;
(e)
identificarea riscului unei dependențe excesive de o singură infrastructură energetică, precum și riscurile legate de conexiunile cu țări terțe;
(f)
identificarea nevoilor în materie de investiții în vederea îmbunătățirii funcționării pieței interne de energie (de exemplu, fluxurile inverse și interconexiunile).
De asemenea, Comisia poate realiza, pe baza acestor date și informații, orice analiză specifică considerată drept necesară.
(2)
În ceea ce privește pregătirea analizelor menționate la alineatul (1), Comisia
își coordonează activitățile cu organismele responsabile de planurile de investiții specifice sectorului energetic din UE și
poate fi asistată de experți din statele membre și/sau de orice alți experți
, grupuri și asociații
cu competențe specifice în domeniul respectiv.
(3)
Comisia
discută
pe marginea acestor analize cu părțile interesate.
Comisia transmite analizele efectuate Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European și le publică.
(4)
Pentru asigurarea coerenței dintre diferitele publicații în materie de monitorizare, Comisia ia în considerare în mod corespunzător planurile de investiții multianuale în domeniul infrastructurilor energetice elaborate de organele specifice.
Articolul 11 Revizuire
(1)
La cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, Comisia revizuiește punerea în aplicare a acestuia.
(2)
Pentru a îmbunătăți calitatea datelor, la realizarea reviziei prevăzute la primul paragraf, Comisia examinează, dacă este cazul, pragurile minime stabilite în anexă și poate solicita statelor membre să specifice principalele caracteristici ale infrastructurii sau ale capacităților planificate sau în construcție.
Articolul 12 Abrogare
Regulamentul (CE) nr.
736/96 se abrogă.
Articolul 13 Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la ...,
Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu
Preşedintele Preşedintele
ANEXĂ
PROIECTE DE INVESTIȚII
1.
PETROL
1.1.
Producție
−
Instalații de extracție cu o capacitate minimă de 20 000 de barili pe zi;
1.2.
Rafinare
−
Instalații de distilare cu o capacitate de cel puțin 1 milion de tone pe an;
−
Extinderea capacității de distilare la peste 1 milion de tone pe an;
−
Instalații de reformare/cracare cu o capacitate minimă de 500 de tone pe zi;
−
Instalații de desulfurizare pentru păcură reziduală/motorină/materii prime/alte produse petroliere.
Se exclud instalațiile chimice care nu produc păcură și/sau carburanți sau care le produc doar ca produse secundare.
1.3.
Transport
−
Conducte de țiței cu o capacitate de cel puțin 3 milioane de tone metrice pe an și o extindere sau o prelungire a acestor conducte, care au o lungime de cel puțin 30 de kilometri;
−
Conducte de produse petroliere cu o capacitate de cel puțin 1,5 milioane de tone pe an și o extindere sau o prelungire a acestor conducte, care au o lungime de cel puțin 30 de kilometri;
−
Conducte care constituie legături esențiale în cadrul rețelelor naționale și internaționale de interconectare și proiecte de interes comun identificate în orientările stabilite în temeiul articolului 171 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Se exclud conductele destinate scopurilor militare și cele care aprovizionează instalațiile ce nu fac obiectul punctului 1.2.
1.4.
Stocare
−
Instalații de stocare pentru țiței și produse petroliere (instalații cu o capacitate de 150 de milioane m3 sau mai mult sau, în cazul rezervoarelor, cu o capacitate de cel puțin 100 000 m3).
Se exclud rezervoarele destinate scopurilor militare și cele care aprovizionează instalațiile ce nu fac obiectul punctului 1.2.
2.
GAZ
2.1.
Producție
−
Instalații de extracție cu o capacitate minimă de cel puțin 0,1 milioane m
3
pe zi.
2.2.
Transport
−
Conducte de transport de gaz, inclusiv gaze naturale și biogaz;
−
Conducte
care constituie legături esențiale în cadrul rețelelor naționale și internaționale de interconectare, precum și conducte
și proiecte de interes comun identificate în orientările stabilite în temeiul articolului 171 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
și proiecte menționate în anexa la Regulamentul (CE) nr.
663/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de stabilire a unui program de ajutor pentru redresare economică prin acordarea de asistență financiară comunitară pentru proiecte în domeniul energiei
JO L 200, 31.7.2009, p.
31.
.
2.3.
▌
GNL
−
Terminale pentru importul
și exportul
gazului natural lichefiat;
−
Capacități de regazificare, de stocare și de lichefiere.
2.4.
Stocare
−
Instalații de stocare racordate la conductele de transport menționate la punctul 2.2;
−
Programe și aparatură de informatică ce monitorizează și raportează stocurile de gaze în timp real agențiilor competente ale UE.
Se exclud conductele de gaz, terminalele și instalațiile destinate scopurilor militare și cele ce deservesc instalațiile chimice care nu produc produse chimice sau care le produc doar ca produse secundare.
3.
CĂRBUNE, LIGNIT ȘI ȘISTURI BITUMINOASE
3.1.
Producţia
−
Minele de suprafață noi sau extinse cu o producție anuală de cel puțin 1 milion de tone;
−
Minele de adâncime noi sau extinse cu o producție anuală de cel puțin 1 milion de tone.
4.
ELECTRICITATE
4.1.
Producție
−
Centrale termice și nucleare (generatoare cu o putere unitară de 100 MW sau mai mult);
−
Centrale hidroelectrice (centrale cu o putere de 30 MW sau mai mult);
−
Ferme eoliene (cu o putere de 20 MW sau mai mult pentru fermele eoliene offshore sau cu o putere de
5 MW
sau mai mult pentru fermele eoliene onshore);
−
Instalații care utilizează energia solară termică concentrată
și
energia geotermică
(generatoare cu o putere unitară de 10 MW sau mai mult) și
instalații fotovoltaice
(cu o putere de 5 MW sau mai mult)
;
−
Instalații de producție care utilizează biomasa
, biolichidele
sau deșeurile (generatoare cu o putere unitară de
5 MW
sau mai mult);
−
Centrale pe bază de cogenerare de electricitate și energie termică utilă (unități cu o putere de 10 MW sau mai mult);
−
I
nstalații descentralizate de producție de energie regenerabilă racordate la o rețea electrică sau care beneficiază de un contract de răscumpărare de către o întreprindere, al căror cumul de capacitate de producție este superior valorii de 10 MW.
4.2.
Transport
−
Linii aeriene de transport, dacă acestea au fost proiectate pentru o tensiune de
100 kV
sau mai mult;
−
Cabluri subterane și submarine de transport, dacă acestea au fost proiectate pentru o tensiune de 100 kV sau mai mult;
−
Proiecte de interes comun identificate în orientările stabilite în temeiul articolului 171 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
și proiecte menționate în anexa la Regulamentul (CE) nr.
663/2009
;
−
Rețele de încălzire urbană cu un diametru de cel puțin 300 mm.
4.3.
Stocare
−
Unități de stocare a energiei electrice;
5.
BIOCOMBUSTIBILI
5.1.
Producție
−
Instalații de producere a biocombustibililor (rafinărie cu o capacitate de 50 000 de tone/an sau mai mult).
6.
DIOXID DE CARBON
6.1.
Transport
−
Conducte de CO2 racordate la instalațiile de producție menționate la punctele 1.2 și 4.1.
6.2.
Stocare
Această secțiune se aplică și proiectelor de stocare geologică a dioxidului de carbon prevăzute în Regulamentul (CE) nr.
663/2009.
−
Instalații de stocare (amplasament sau complex de stocare cu o capacitate de 100 kt sau mai mult).
Se exclud instalațiile de stocare destinate în scopuri de cercetare și dezvoltare tehnologică.
