9.2.2011 B7-0115/2011 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declarațiilor Consiliului și Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la creșterea prețurilor la alimente
José Bové
,
Martin Häusling
,
Alyn Smith
,
Bas Eickhout
,
Jill Evans
,
Margrete Auken
,
Raül Romeva i Rueda
,
Judith Sargentini
,
Yannick Jadot
în numele Grupului Verts/ALE
PE459.647v01-00 B7‑0115/2011 Rezoluția Parlamentului European referitoare la creșterea prețurilor la alimente
Parlamentul European ,
– având în vedere avertizarea lansată de FAO la 3 februarie 2011 privind creșterea prețurilor la alimente la nivel mondial,
– având în vedere Rezoluția sa din 26 martie 2009 referitoare la prețurile la alimente în Europa, care se axa pe consecințele creșterii prețurilor la alimente asupra aprovizionării suficiente cu alimente a țărilor în curs de dezvoltare,
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente în Europa” ( COM(2009)0591 ),
– având în vedere Rezoluția sa din 7 septembrie 2010 referitoare la venituri echitabile pentru agricultori: îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente în Europa (2009/2237),
– având în vedere cele opt recomandări către G20 publicate de raportorul special al Organizației Națiunilor Unite pentru dreptul la alimentație, Olivier De Schutter,
– având în vedere recomandările cuprinse în Evaluarea internațională a cunoștințelor, științei și tehnologiilor agricole pentru dezvoltare (IAASTD) referitoare la strategiile mondiale în materie de securitate alimentară, evaluare inițiată și desfășurată cu sprijinul Băncii Mondiale, PNUD și FAO,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât, potrivit Organizației ONU pentru Alimentație și Agricultură (FAO), indicele prețurilor la alimente crește a șaptea lună la rând, atingând nivelul cel mai ridicat din anul în care a început să fie calculat (1990); întrucât prețurile la majoritatea produselor alimentare de bază au crescut brusc, apropiindu-se de nivelul-record înregistrat în 2008 și provocând tulburări sociale și politice în multe țări, de exemplu în Tunisia și Egipt, precum și în alte țări din Orientul Mijlociu care depind de importurile de grâu;
B. întrucât FAO estimează că numărul persoanelor subnutrite din lume a ajuns la 925 de milioane în 2010, iar prețurile la alimente în creștere, împreună cu creșterea populației și cu deficituri fără precedent ale produselor alimentare vor duce la creșterea acestei cifre; întrucât 29 de țări de pe glob se confruntă cu dificultăți de aprovizionare cu produse alimentare și au nevoie de asistență externă cu produse alimentare;
O SINTEZĂ A FACTORILOR
C. întrucât actuala creștere bruscă a prețurilor se datorează unei serii de șocuri în aprovizionare survenite ca rezultat al unor condiții climaterice extreme, cum ar fi inundațiile și secetele provocate în măsură tot mai mare de schimbările climatice, al speculațiilor cu produse alimentare, al creșterii cererii la alimente în urma creșterii populațiilor, al răspândirii producției de combustibili agricoli, al dependenței de importurile de produse alimentare datorată conflictelor sau politicilor eșuate în materie de securitate alimentară, al utilizării tot mai răspândite a cerealelor pentru hrana animalelor în vederea satisfacerii cererii tot mai mari de carne în economiile emergente, precum și ca rezultat al creșterii populației de săraci urbani în țările în curs de dezvoltare care depind în general de alimente importate;
SPECULAȚIA CU PRODUSE AGRICOLE
D. întrucât volatilitatea prețurilor la produsele agricole a crescut în mare parte datorită creșterii „financiarizării” și speculațiilor cu bunuri de bază de către instituții „pur financiare”; întrucât investitorii instituționali și-au mărit investițiile în piețele de bunuri de bază de la 13 miliarde de euro în 2003 la aproximativ 170-205 miliarde de euro în 2008; întrucât afluxul de poziții „lungi” pe bunuri de bază, inclusiv creșterea semnificativă a tranzacțiilor OTC, în special prin intermediul fondurilor tranzacționate (Exchange-Traded Funds, ETF), majorează în mod artificial prețul produselor de bază, separă dinamica prețurilor de instrumentele de bază fundamentale, cum ar fi seria istorică a raporturilor dintre stocuri și consum, și denaturează funcționarea normală a piețelor de instrumente futures;
E. întrucât speculațiile au avut un rol important în criza prețurilor la produsele alimentare din 2008; întrucât speculațiile tot mai răspândite cu produse alimentare reprezintă și consecința volumului tot mai mare și a legăturii financiare cu alte piețe de bunuri de bază, precum și a riscurilor tot mai mari de pe piețele instrumentelor derivate; întrucât anumiți actori activi pe piețele fizice din UE și anumite instrumente derivate care se bazează pe bunuri de bază nu sunt nici supravegheate, nici reglementate, deoarece beneficiază de excepții și de lacune legate de directivele MIFID (piețe și instrumente financiare) și MAD (abuzul de piață);
DEPENDENȚA NESUSTENABILĂ DE COMBUSTIBILII FOSILI ȘI CONCURENȚA COMBUSTIBILILOR PE BAZĂ DE CULTURI AGRICOLE ALIMENTARE
F. întrucât prețurile produselor alimentare sunt legate tot mai strâns de prețurile combustibililor fosili datorită sistemelor de producție intensive din punct de vedere energetic, care depind de îngrășăminte chimice, de pesticide, de hrana pentru animale prelucrată și de transportul la distanțe lungi; întrucât prețurile acestor materii prime cresc odată cu prețurile combustibililor fosili; întrucât producția globală de etanol din UE a crescut mai mult de două ori între 2007 și 2009;
G. întrucât producția de combustibili pe bază de culturi agricole provoacă conflicte funciare între producția de alimente și producția de combustibili; întrucât, având în vedere criza financiară mondială, utilizarea tot mai răspândită a bunurilor agricole pentru hrana animalelor și pentru producția combustibililor pe bază de culturi agricole a încurajat speculațiile cu bunurile agricole, situație care trebuie abordată de urgență și controlată la nivel mondial;
OMC ȘI FMI, CULTURILE AGRICOLE LUCRATIVE CONTRA PRODUCȚIEI PENTRU POPULAȚIA LOCALĂ
H. întrucât, în ultimele decenii, Banca Mondială, Fondul Monetar Internațional și Organizația Mondială a Comerțului promovează liberalizarea comerțului și reformele structurale în agricultură în țările în curs de dezvoltare, ceea ce a impus în multe țări un model agricol dominant, bazat pe producția la scară largă a culturilor lucrative destinate exportului în detrimentul producției durabile și al piețelor de alimente locale, slăbind economiile rurale și securitatea alimentară ale țărilor în curs de dezvoltare;
NIVEL SCĂZUT DE INVESTIȚII ÎN CUNOȘTINȚE AGRICOLE
I. întrucât proporția asistenței pentru țările în curs de dezvoltare destinată agriculturii și dezvoltării rurale a scăzut dramatic în ultimele trei decenii; întrucât investițiile în sisteme alimentare durabile în țările în curs de dezvoltare au scăzut din cauza schimbării priorităților, fiind favorizată producția pentru export, ceea ce slăbește și mai mult capacitatea locală de a produce și de a distribui alimente în cantități suficiente la prețuri echitabile;
FERMIERII SUNT ÎN PIERDERE, IAR ALIMENTELE SE IROSESC
J. întrucât proporția venitului perceput de agricultori pe baza lanțului de aprovizionare cu alimente a scăzut considerabil, iar profiturile întreprinderilor de prelucrare și ale comercianților cu amânuntul cresc constant; întrucât prețurile de consum au crescut și întrucât cel puțin 30% din toate alimentele produse la nivel mondial sunt irosite în diferite etape din cadrul lanțului alimentar;
SISTEME DE HRANĂ PENTRU ANIMALE BAZATE PE CEREALE ȘI PE IARBĂ, DEPENDENȚA DE HRANA PENTRU ANIMALE
K. întrucât modelul dominant al producției de carne bazate pe aportul intensiv de materii prime și pe hrana pentru animale compusă din cereale, precum și surplusurile structurale aferente au contribuit în mod semnificativ la criza actuală din sectorul creșterii animalelor din UE, reflectând gradul sporit de dependență de importurile de hrană pentru animale comparativ cu sistemele de producție a cărnii mai puțin costisitoare, bazate pe hrana compusă din iarbă; întrucât impactul utilizării nesustenabile a apei, a solului și a biodiversității, împreună cu impactul tot mai puternic al schimbărilor climatice vor spori tensiunea tot mai mare de pe piețele agricole și vor contribui la creșterea prețurilor alimentelor;
COLAPSUL SISTEMELOR AGRICOLE DIN ȚĂRILE ÎN CURS DE DEZVOLTARE
L. întrucât, de-a lungul deceniilor, subvențiile la export și ajutoarele alimentare, în special din SUA și UE, au reprezentat cauza distrugerii producției de subzistență și a agriculturii la scară mică din țările în curs de dezvoltare, lăsând milioane de familii fără terenuri și fără acces la hrană suficientă;
M. întrucât în țările în curs de dezvoltare efectul practicilor de dumping, al creșterii culturilor agricole lucrative și al producției pentru export, lipsa investițiilor în cunoștințe agricole și a serviciilor de informare publică care duce la proasta gestionare a solului și a apei și la pășunatul excesiv, precum și condițiile climaterice extreme care sunt legate tot mai strâns de schimbările climatice contribuie la colapsul sistemelor agricole; întrucât migrația din zonele rurale către cele urbane crește și întrucât tot mai multe populații depind în mod îngrijorător de alimente importate, devenind din ce în ce mai vulnerabile în fața creșterii prețurilor;
SCHIMBĂRILE CLIMATICE ȘI STOCURILE MONDIALE DE ALIMENTE
N. întrucât, ca și în cazul Australiei, al Pakistanului și al Rusiei, efectele schimbărilor climatice, cum ar fi secetele și viiturile torențiale, afectează în mod considerabil schema tradițională de producție a alimentelor, limitând aprovizionarea cu alimente și generând creșteri bruște ale prețului la alimente;
O. întrucât stocurile mondiale de alimente, deși nu sunt la fel de scăzute ca în 2008, se află totuși la un nivel scăzut din punct de vedere istoric, ceea ce nu permite atenuarea temporară a prețurilor ridicate și nici nu permite țărilor dependente de import să furnizeze populațiilor lor o cantitate suficientă de alimente în timpul perioadelor de penurie;
ACAPARAREA TERENURILOR
P. întrucât parcele mari de teren, în special în Africa, au fost cumpărate de companii din afara Africii, adesea fără consimțământul proprietarilor; întrucât aceste terenuri nu sunt folosite întotdeauna pentru producerea de alimente, acestea putând fi folosite pentru producerea de mărfuri pentru export, cum ar fi cheresteaua; întrucât aceste evoluții, în lipsa unui cadru legal corespunzător, amenință potențialul producției alimentare al țărilor africane;
UE CA DONATOR ȘI NEGOCIATOR ÎN COMERȚUL INTERNAȚIONAL
Q. întrucât vocea UE, în calitate de donator în domeniul ajutorului pentru dezvoltare și de partener comercial important în cadrul negocierilor bilaterale și multilaterale, este importantă și ar trebui utilizată în mod responsabil, inclusiv în ceea ce privește utilizarea instrumentelor care favorizează normele comerciale echitabile din punct de vedere social și ecologice, cum ar fi conceptul de acces calificat pe piață, așa cum a fost sugerat de Parlamentul European,
SOLICITĂRI
COMERȚUL CU PRODUSE AGRICOLE
1. invită Comisia și statele membre să adopte o strategie comercială și în domeniul dezvoltării revizuită, care să permită țărilor în curs de dezvoltare să își protejeze suficient piețele alimentare naționale și să decidă cu privire la propriile lor politici pentru a-și îmbunătăți potențialul producției alimentare și pentru a-i sprijini pe micii fermieri;
2. insistă asupra faptului că subvențiile directe și indirecte la export, care au distrus sistemele naționale de securitate alimentară în numeroase țări în curs de dezvoltare, trebuie abandonate, ca și mecanismele de creșteri tarifare aplicate produselor procesate, importate din țările în curs de dezvoltare (care au obligat aceste țări să crească exporturile de materii prime în detrimentul unui politici care ar stabili un echilibru între securitatea alimentară și exportul de alimente);
CREȘTEREA AJUTORULUI PENTRU DEZVOLTARE
3. solicită creșterea semnificativă a ajutorului pentru dezvoltare acordat agriculturii și realizarea de investiții în formare, în servicii de informare publică îmbunătățite și în cercetare descentralizată în domeniul agriculturii pentru țările în curs de dezvoltare, pentru ca agricultorii să dispună de tehnici durabile pentru a produce în mod mai eficient, protejând în același timp mediul, și pentru a garanta securitatea alimentară pe termen lung, beneficiind de un sprijin public adecvat, cum ar fi accesul la împrumuturi și semințe;
4. îndeamnă guvernele statelor membre să mențină și să îmbunătățească programele lor de transferuri de lichidități, inclusiv microcreditele, precum și alte politici care servesc drept rețele de siguranță socială, pentru a garanta că persoanele sărace vor putea avea acces la alimente în timpul crizelor; solicită guvernelor și instituțiilor din țările dezvoltate să ofere suficientă asistență în acest sens;
TRANSPARENȚA ȘI MĂSURILE DE COMBATERE A SPECULAȚIEI
5. invită Comisia să introducă un grad mai mare de transparență în stabilirea prețurilor în cadrul lanțului alimentar, impunând obligația de raportare, și să instituie un Observator al prețurilor și marjelor pentru alimente pentru a scoate în evidență lacunele din procesul de stabilire a prețurilor; invită, de asemenea, Comisia să îmbunătățească transparența stocurilor întreprinderilor transnaționale legate de alimente;
6. solicită Uniunii Europene să promoveze crearea unei agenții mondiale independente de reglementare, care să asigure transparența piețelor și a comerțului cu produse alimentare și care să fie responsabilă de stabilirea normelor pentru piețele la termen pentru bursele de instrumente futures și de opțiuni de produse de bază, precum și de punerea în aplicare a unor măsuri stricte de reglementare împotriva speculațiilor pe produse alimentare la nivel mondial, cum ar fi limitele de poziție, și limitarea produselor derivate din produse alimentare de bază la investitorii care au o legătură directă cu piețele agricole;
7. invită Comisia să prezinte propuneri globale pentru a crea autorități europene responsabile de bursele de mărfuri pentru tranzacțiile cu instrumente derivate și cu lichidare imediată și pentru a le consolida, astfel încât să se limiteze și să se evite speculațiile, garantând că la orice tranzacții cu instrumente derivate cu produse alimentare participă cel puțin un producător și un consumator; solicită Comisiei să sporească transparența adoptând dispoziții globale privind cerințele în materie de comunicare și înregistrare a tranzacțiilor și pozițiilor, aplicabile actorilor de pe piață, precum și un regim ad hoc privind abuzurile de pe piață, aplicabile piețelor fizice; în acest sens, salută propunerea Comisiei de a reglementa instrumentele financiare derivate OTC și îndeamnă Comisia să prezinte propuneri ambițioase, în special în cadrul revizuirii Directivei privind piețele de instrumente financiare (PIF);
STOCURI STAREGICE DE ALIMENTE ȘI MĂSURI DE COMBATERE A RISIPEI DE ALIMENTE
8. invită Comisia să depună eforturi pentru crearea unui sistem mondial specific de stocuri alimentare regionale și locale descentralizate (stocuri de urgență pentru reducerea foametei și stocuri regionale pentru a facilita aprovizionarea în perioadele de creștere a prețurilor); consideră că aceste stocuri ar trebui gestionate la nivelurile cele mai adecvate, inclusiv de către autoritățile locale și regionale și de un organism de coordonare aflat sub egida FAO din cadrul Organizației Națiunilor Unite, folosind pe deplin experiența acumulată de FAO și de programul alimentar mondial al ONU;
9. invită Comisia să comunice urgent Parlamentului care este modalitatea cea mai eficientă de a crea un astfel de sistem; invită, de asemenea, Comisia să își asume rolul de lider în ceea ce privește susținerea acestui sistem global specific de creare a rezervelor de alimente în cadrul negocierilor comerciale multilaterale și bilaterale; invită UE și guvernele naționale să lanseze campanii și să efectueze modificări structurale pentru a minimiza risipa de alimente;
MĂSURI DE COMBATERE A SCHIMBĂRILOR CLIMATICE
10. solicită punerea în aplicare rapidă a deciziilor de la Copenhaga/Cancun care vizează limitarea creșterii temperaturii terestre la 2 0 C, țările dezvoltate fiind obligate să își reducă emisiile cu 30-40% până în 2020 și cu 80-95% până în 2050;
11. consideră că practicile agricole industriale din țările în curs de dezvoltare vor duce la utilizarea de practici nefaste pentru mediu, care, pe termen lung, le vor distruge potențialul producției alimentare; sugerează că formarea ar trebui să se axeze pe adaptarea la schimbările climatice și pe bunele practici în materie de gestiune a terenurilor, cum ar fi gestionarea solului și a apei, pentru a preveni pierderea terenurilor agricole din cauza eroziunii solului sau a salinizării, în conformitate cu concluziile din Evaluarea internațională a științelor agricole și tehnologiei (IAASTD);
CRITERII DE DURABILITATE
12. solicită revizuirea criteriilor de durabilitate aplicabile biocarburanților, pentru a evita ca terenurile afectate producerii de alimente să fie utilizate pentru producerea de carburanți; invită guvernele naționale din întreaga lume să reducă subvențiile acordate pentru producerea de etanol și biogaz; îndeamnă Comisia să includă în viitoarele sale programe de acțiune recomandările din Evaluarea internațională a științei și tehnologiei agricole (IAASTD) cu privire la aprovizionarea cu alimente la nivel mondial, precum și recomandările din raportul ONU cu privire la agroeconomie și dreptul la alimentație; invită Comisia să introducă un mecanism de urgență care să interzică utilizarea cerealelor pentru producerea de energie în UE și să impună stoparea importurilor de biocarburanți proveniți din astfel de culturi atunci când nivelul de preț mondial al cerealelor depășește un anumit prag;
13. sprijină dezvoltarea rețelelor alimentare locale și vânzarea directă de la producător la consumator, pentru a contribui la disocierea prețurilor la alimente de prețurile în creștere ale combustibililor fosili care afectează transportul de produse alimentare pe distanțe lungi; consideră că și practicile agricole mai durabile și locale vor contribui la reducerea costurilor îngrășămintelor și furajelor; invită Comisia să propună în cadrul OMC o inițiativă care să vizeze evaluarea stabilizării prețurilor produselor și a celorlalte instrumente de gestionare a ofertei; solicită BEI să examineze posibilitățile de a înființa de urgență un fond de garantare care să vină în sprijinul programelor naționale de microcreditare și al programelor de protejare împotriva riscurilor care răspund nevoilor producătorilor locali de alimente, în special în țările în curs de dezvoltare mai sărace;
14. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.
