A6-0225/2008
4.6.2008
RAPORT
privind impactul asupra mediului al viitoarei conducte de gaze din Marea Baltică, conductă care urmează să lege Rusia de Germania (Petiţiile nr.
0614/2007 şi 0952/2007)
(2007/2118(INI))
Comisia pentru petiţii
Raportor:
Marcin Libicki
PR_INI_art192
PE 390.769v03-00
CUPRINS
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................14
AVIZ al Comisiei pentru afaceri externe .............................................................17
AVIZ al Comisiei pentru industrie, cercetare și energie .............................22
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
privind impactul asupra mediului al viitoarei conducte de gaze din Marea Baltică, conductă care urmează să lege Rusia de Germania (Petiţiile nr.0614/2007 şi 0952/2007)
(2007/2118(INI))
Parlamentul European,
– având în vedere Petiţia nr.
0614/2007 înaintată de Radvile Morkunaite, care cuprinde peste 20 000 de semnături, Petiţia nr.
0952/2006 înaintată de Krzysztof Mączkowski, precum şi alte petiţii primite referitoare la subiectul prezentei rezoluţii,
– având în vedere Tratatul de la Lisabona semnat de toate statele membre la 13 decembrie 2007,
– având în vedere comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu referitoare la Strategia tematică privind protecţia şi conservarea mediului marin (COM(2005)0504),
– având în vedere al Şaselea program de acţiune privind mediul al Comunităţii Europene,
– având în vedere Directiva 97/11/CE a Consiliului de modificare a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice şi private asupra mediului
JO L 73, 14.3.1997, p.
5. şi respectiv Directivele 92/43/CEE
JO L 206, 22.7.1992, p.
7. şi 79/409/CEE
JO L 103, 25.4.1979, p.
1. din care este alcătuit pachetul legislativ NATURA 2000,
– având în vedere rezoluţia sa din 14 noiembrie 2006 referitoare la o Strategie tematică privind protecţia şi conservarea mediului marin
JO C 314 E, 21.12.2006, p.
131. ,
– având în vedere rezoluţia sa din 16 noiembrie 2006 privind o strategie pentru regiunea Mării Baltice în cadrul Dimensiunii nordice
JO C 314 E, 21.12.2006, p.
330. ,
– având în vedere Convenţia privind protecţia mediului marin din regiunea Mării Baltice (Convenţia de la Helsinki),
– având în vedere recomandările Comisiei Helsinki (HELCOM), în special Recomandarea 17/3 din 12 martie 1996, în care este descrisă cerinţa de a efectua o evaluare a impactului asupra mediului şi o consultare cu statele care ar putea fi afectate de impactul advers al proiectului propus,
– având în vedere Convenţia privind evaluarea impactului asupra mediului în context transfrontalier din 25 februarie 1991 (Convenţia de la Espoo),
– având în vedere Convenţia privind accesul la informaţie, participarea publicului la procesul de luare a deciziilor şi accesul la justiţie pe probleme de mediu din 25 iunie 1998 (Convenţia de la Aarhus),
– având în vedere Convenţia Naţiunilor Unite privind dreptul mării (UNCLOS),
– având în vedere principiul precauţiei, pe care jurisprudenţa Curţii Europene de Justiţie îl include printre principiile generale ale acquis -ului comunitar şi care constituie unul dintre aspectele dezvoltării durabile în cadrul dreptului european şi internaţional,
– având în vedere principiul bunei guvernări, care constituie unul dintre principiile generale ale dreptului european,
– având în vedere activităţile Intergrupului Parlamentului European pentru Europa Baltică,
– având în vedere propunerile rezultate în urma audierii publice din 29 ianuarie 2008,
– având în vedere Decizia nr.
1364/2006/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 6 septembrie 2006 de stabilire a orientărilor pentru reţelele energetice transeuropene
JO L 262, 22.9.2006, p.
1. ,
– având în vedere Planul de acţiune pentru Marea Baltică, adoptat la o reuniune a miniştrilor mediului din statele baltice, organizată la Cracovia, la 15 noiembrie 2007,
– având în vedere articolul 10 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, care impune statelor membre o datorie de loialitate faţă de Comunitate,
– având în vedere articolul 192 alineatul (1) din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru petiţii şi avizul Comisiei pentru afaceri externe, preucm şi avizul Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie (A6-0225/2008),
A. întrucât Marea Baltică este un bazin mărginit de un număr de opt state membre ale Uniunii Europene şi 80% din litoralul acesteia face parte din teritoriul Uniunii Europene; întrucât OAO Gazprom este acţionarul majoritar al Nord Stream;
B. întrucât preocuparea faţă de mediul marin baltic este una dintre principalele sarcini ale Dimensiunii Nordice a Uniunii, după cum s-a confirmat în mod repetat în comunicări ale Comisiei şi rezoluţii ale Parlamentului;
C. întrucât sectoarele agricole şi industriale ale tuturor statelor membre riverane şi ale Rusiei reprezintă cei mai mari poluatori ai Mării Baltice şi pun cele mai mari probleme în ceea ce priveşte echilibrul ei ecologic;
D. întrucât Uniunea şi-a asumat angajamente specifice pentru protecţia mediului, inclusiv pentru protecţia mediului marin;
E. întrucât în procedurile judiciare introduse în faţa Curţii de Justiţie Comisia a confirmat în repetate rânduri că protecţia mediului este unul dintre obiectivele esenţiale ale Comunităţii, iar Curtea a recunoscut competenţa comunitară în sectorul protecţiei şi conservării mediului marin;
F. întrucât în prezent sunt planificate numeroase proiecte de infrastructuri ce urmează să fie construite în Marea Baltică (Nord Stream, parcuri eoliene, Scanled Baltic Pipe, o conductă de gaz între Finlanda şi Estonia, cabluri electrice între Suedia şi Lituania, terminale GNL la Świnoujścje etc.);
G. întrucât contribuţia din ce în ce mai mare a gazului natural la echilibrul energetic din Europa a constituit, în special după 1990, principala sursă de reducere a emisiilor de bioxid de carbon (CO2);
H. întrucât, principiul precauţiei, enunţat la articolul 174 alineatul (2) din Tratatul CE, impune ca toţi actorii interesaţi să depună eforturile necesare în vederea evaluării impactului asupra mediului pe care l-ar putea avea noi decizii sau începerea lucrărilor şi să întreprindă acţiunile preventive corespunzătoare în situaţiile în care există probabilitatea rezonabilă a unei ameninţări pentru mediu;
I. întrucât din principiul prin care cerinţele protecţiei mediului trebuie integrate în politicile sectoriale specifice decurge faptul că aceste cerinţe ar trebui avute în vedere în desfăşurarea tuturor activităţilor Comunităţii şi în realizarea tuturor obiectivelor acesteia;
J. întrucât articolul 194 din viitorul Tratat privind funcţionarea Uniunii Europene, introdus prin Tratatul de la Lisabona, menţionează explicit că politica energetică a UE ar trebui desfăşurată într-un spirit de solidaritate între statele membre, ţinând seama de nevoia de conservare şi îmbunătăţire a mediului;
K. întrucât vulnerabilitatea deosebită a Mării Baltice în faţa ameninţărilor la adresa mediului a fost confirmată de Organizaţia Maritimă Internaţională, care i-a recunoscut statutul de „zonă extrem de vulnerabilă”;
L. întrucât Marea Baltică este în prezent una dintre cele mai poluate zone maritime din lume şi, în special, întrucât concentraţia de substanţe periculoase din apele sale şi din organismele vii din acestea rămâne anormal de ridicată;
M. întrucât Marea Baltică este o mare interioară tipică, având un bazin maritim puţin adânc şi întrucât în cazul acesteia şi al Mării Negre ciclul schimbului de apă cu oceanul global este cel mai lung din lume, durând aproximativ 30 de ani;
N. întrucât durata estimată de viaţă a conductei de transport a gazului este de 50 de ani, iar lucrările de dezasamblare şi îndepărtare a sistemului de conducte vor fi de o amploare similară cu cele necesare pentru instalaţia planificată; întrucât la analiza impactului ambiental şi economic al proiectului acest aspect ar trebui studiat ţinând cont de timpul necesar pentru ca flora şi fauna să revină întrutotul la starea iniţială;
O. întrucât expunerea la metale grele, agenţi contaminanţi şi alte substanţe nocive atrage după sine riscuri în ceea ce priveşte sănătatea şi are implicaţii în ceea ce priveşte lanţul alimentar care trebuie să fie analizate;
P. întrucât un număr de factori, printre care se numără perioadele îndelungate de stagnare a apei, coloana de apă stratificată şi zona de captare industrializată extinsă şi mai ales, intensificarea activităţilor crescătoriilor în zona Mării Baltice, transformă Marea Baltică într-o zonă deosebit de vulnerabilă din punctul de vedere al mediului;
Q. întrucât efectuarea de lucrări în condiţiile speciale din Marea Baltică va avea ca rezultat o creştere bruscă a populaţiei de alge, ceea ce va afecta mai ales Finlanda, Suedia şi Germania,
R. întrucât un alt factor de risc important pentru mediu este existenţa a circa 80 000 de tone de muniţii deversate în Marea Baltică după al doilea Război Mondial, conţinând substanţe toxice cum ar fi gazul muştar, iperita de sulf, iperita de azot, levizita, Clark I, Clark II şi adamsita, care reprezintă un risc atât pentru mediul marin baltic, cât şi pentru viaţa şi sănătatea omului;
S. întrucât mai multe state au continuat să arunce containere de muniţii din 1945 până la sfârşitul anilor şaizeci;
T. întrucât, în plus, containerele de muniţii se află într-o stare critică, deoarece coroziunea acestora a fost estimată la 80%, iar locaţia exactă a acestora nu poate fi întotdeauna stabilită;
U. întrucât, în acelaşi timp, Planul de acţiune privind Marea Baltică, adoptat la 15 noiembrie 2007 la Cracovia, impune statelor care mărginesc Marea Baltică să asigure depozitarea în condiţii de siguranţă a stocurilor vechi de produse chimice şi dispozitive care conţin substanţe periculoase;
V. ţinând seama de impactul potenţial al conductei de gaz asupra mediului marin baltic şi asupra statelor care mărginesc Marea Baltică,
W. având în vedere traficul mai intens de navigatori şi petroliere din Marea Baltică şi pericolul potenţial al producerii de incendii, riscul de pierdere a flotabilităţii şi de scufundare a navelor care ar rezulta în urma unei defecţiuni a conductei de gaz în cursul lucrărilor de construcţie, instalare şi exploatare, precum şi impactul potenţial al acesteia în termeni umani, economici şi de mediu;
X. întrucât construirea conductei de gaz nord-europene va avea drept rezultat repercusiuni tehnice asupra unui culoar submarin cu o lungime de 1 200 km, o lăţime de circa 2 km şi o suprafaţă de 2 400 km², care va deveni astfel cel mai mare şantier submarin din lume;
Y. întrucât pescuitul, turismul şi navigaţia vor fi afectate în mod nefavorabil de lucrările de construcţie, instalare şi exploatare desfăşurate în cadrul proiectului, ceea ce va constitui o ameninţare serioasă la adresa economiei din regiunile costiere;
Z. întrucât, în temeiul articolului 123 din Convenţia Naţiunilor Unite privind dreptul mării, care face parte integrantă din acquis -ul comunitar, statele care mărginesc mări semi-închise trebuie să coopereze între ele în ceea ce priveşte exercitarea drepturilor lor şi îndeplinirea obligaţiilor care le revin şi să coordoneze punerea în aplicare a drepturilor şi obligaţiilor lor în ceea ce priveşte protecţia şi conservarea mediului marin;
AA. întrucât, în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Convenţia de la Espoo părţile trebuie să adopte, fie individual, fie în comun, toate măsurile corespunzătoare şi eficiente pentru a preveni, a reduce şi a controla impactul transfrontalier advers semnificativ asupra mediului al activităţilor propuse;
AB. întrucât, în conformitate cu articolul 5 litera (a) din Convenţia Espoo, consultările cu părţile expuse la efectele dăunătoare ale proiectelor transfrontaliere pot trata alternative posibile la proiectul propus, inclusiv abandonarea acestuia;
AC. întrucât, în temeiul articolului 12 din Convenţia de la Helsinki, părţile contractante trebuie să adopte toate măsurile necesare pentru a preveni poluarea mediului marin din regiunea Mării Baltice, care rezultă din explorarea sau exploatarea fundului mării sau din orice activităţi conexe;
AD. întrucât ruta propusă a conductei de gaz nord-europene va traversa zone incluse în programul Natura 2000 şi pe care Directiva 92/43/CEE a Consiliului le clasifică drept arii speciale de conservare;
AE. întrucât, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului, statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a evita deteriorarea habitatelor naturale şi a habitatelor speciilor din ariile speciale de conservare;
AF. întrucât, în temeiul articolului alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului, statele membre trebuie să efectueze o evaluare corespunzătoare a implicaţiilor oricărui plan sau proiect care nu are o legătură directă sau nu este necesar pentru gestionarea unei arii de conservare, dar care ar putea afecta în mod semnificativ aria respectivă, având în vedere obiectivele de conservare ale ariei respective;
AG. întrucât, în temeiul articolului 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului, autorităţile naţionale competente aprobă planul sau proiectul numai după ce au constatat că acesta nu are efecte negative asupra integrităţii sitului respectiv şi, după caz, după ce au consultat opinia publică;
AH. întrucât conducta de gaz propusă ar fi cea mai lungă conductă de gaz submarină duală din lume, dar şi cea aflată la cea mai mică adâncime, ceea ce o face deosebit de vulnerabilă în faţa posibilelor deteriorări;
AI. întrucât Decizia 1364/2006/CE include conducta de gaz nord-europeană printre proiectele prioritare de interes european;
AJ. întrucât, din cauza riscurilor asociate, orice structură tehnică pe scară largă, ridicată în apele marine, trebuie să fie supusă unei analize aprofundate şi complexe, precum şi unei evaluări a impactului asupra mediului, care, pentru a produce rezultate fiabile, trebuie să acopere cel puţin un sezon întreg de creştere care, în cazul anumitor specii, ar putea avea o durată de până la doi ani, ceea ce înseamnă mult mai mult decât perioada de studiu de şase luni propusă de investitor;
AK. întrucât, potrivit Convenţiei de la Espoo, fiecare proiect de acest tip ar trebui să fie precedat de o analiză a soluţiilor sale alternative, care să ia în considerare în special, costurile de punere în aplicare şi siguranţa mediului, iar în cazul de faţă o analiză a rutelor pe uscat pentru conducta de gaz;
AL. întrucât, în temeiul articolului 1 din Convenţia de la Aarhus, fiecare parte trebuie să garanteze drepturile de acces la informaţie, participarea publicului la procesul de luare a deciziilor şi accesul la justiţie pe probleme de mediu;
AM. întrucât trebuie să se ţină seama de cerinţele juridice referitoare la pregătirea unui studiu precis de impact asupra mediului, care trebuie să ţină seama de toate riscurile menţionate anterior;
AN. întrucât este indispensabil să se analizeze ameninţarea teroristă şi capacitatea de contracarare eficientă a acesteia,
1. consideră că Nord Stream este un proiect de infrastructură de dimensiune politică şi strategică extinsă atât pentru UE, cât şi pentru Rusia; înţelege îngrijorarea exprimată de statele membre ale UE cu privire la construcţia şi întreţinerea conductei; subliniază că abilitatea statelor riverane mici de a acţiona în calitate de furnizori ai securităţii în regiunea Mării Baltice nu poate fi privită independent de abilitatea Uniunii de a acţiona ca entitate unitară şi de a adopta o poziţie comună privind chestiunile energetice şi reaminteşte Rezoluţia sa din 26 septembrie 2007 privind promovarea unei politici externe europene comune în domeniul energiei
Texte adoptate, P6_TA(2007)0413. ; subliniază că Decizia 1364/2006/CE (incorporată în orientările TEN-E) recunoaşte că Nord Stream este un proiect de interes european care ar ajuta la acoperirea viitorului necesar european în materie de energie; subliniază că acest proiect, împreună cu alte conducte complementare, cum ar fi Yamal II şi Amber, ar trebui planificate în spiritul unei politici europene externe comune în domeniul energie şi ar trebui să ţină seama pe deplin de impactul acestora asupra mediului şi a securităţii statelor membre ale UE;
2. îşi reafirmă opinia că, având în vedere dependenţa din ce în ce mai mare a UE de un număr limitat de surse de energie, furnizori şi rute de transport, este esenţial să se sprijine adoptarea unor iniţiative vizând diversificarea acestora, atât din punct de vedere geografic, cât şi prin dezvoltarea de alternative durabile; atrage atenţia în special asupra necesităţii de a susţine dezvoltarea infrastructurii portuare utilizate pentru manipularea combustibililor; reaminteşte că Nord Stream este doar unul dintre un mare număr de proiecte de infrastructură pentru gaze, cum ar fi gazoducte şi instalaţii GNL, care vor fi esenţiale pentru a acoperi necesităţile comunitare de consum de gaz natural care - în conformitate cu numeroase studii - va creşte semnificativ în anii ce urmează şi care, în acelaşi timp, vor face posibilă înlocuirea unor combustibile fosile mai puţin ecologice; consideră că este necesară evaluarea impactului asupra mediului pe termen lung a noii infrastructuri pentru gaze, în ceea ce priveşte importanţa garantării unei aprovizionări stabile cu gaz;
3. susţine propunerea cuprinsă în rezoluţia antemenţionată a Parlamentului European din 14 noiembrie 2006, conform căreia viitoarea strategie marină a UE trebuie să aibă ca rezultat definirea unor obligaţii supranaţionale obligatorii care ar putea implica angajamente comune în ţări terţe;
4. subliniază că securitatea energetică trebuie privită ca o componentă esenţială a securităţii globale a Uniunii Europene, în cadrul căreia definirea securităţii energetice nu ar trebui limitată doar la lipsa unei producţii interne a UE, ci ar trebui să ia în considerare, de asemenea, aspectele geopolitice ale dependenţei de importuri şi riscul de întreruperi motivate politic ce derivă din aceasta; consideră că cel de-al treilea pachet privind energia va reduce dependenţa energetică a tuturor statelor membre, întrucât, în contextul unei pieţe energetice pe deplin liberalizate şi integrate, nici un stat nu poate fi decuplat de o ţară terţă furnizoare ;
5. regretă rolul marginal jucat de UE în cadrul acestui proiect, în special cel al Comisiei; subliniază că o mai mare implicare a Uniunii Europene ar reduce nesiguranţa resimţită de numeroase state membre în legătură cu proiectul Nord Stream;
6. ia act de opoziţia exprimată de unele state membre în legătură cu proiectul conductei planificate pentru zona Mării Baltice, care este un bun comun al statelor care o mărginesc şi nu o chestiune care ţine de relaţiile bilaterale dintre state; consideră, în consecinţă, că proiectul ar trebui realizat în cooperare cu fiecare dintre statele din jurul Mării Baltice, în conformitate cu Convenţia de la Espoo, Convenţia de la Helsinki şi celelalte instrumente juridice pertinente;
7. în acest sens, îşi exprimă dezacordul cu privire la realizarea unei investiţii la scara propusă, fără acordul prealabil al tuturor statelor cu litoral la Marea Baltică;
8. îşi exprimă convingerea că proiectele energetice în care sunt implicate state membre ale UE şi ţări terţe ar trebui să fie subiecte de interes şi de preocupare comune pentru întreaga Uniune Europeană şi cetăţenii săi;
9. recunoaşte că Nord Stream efectuează studiului de impact asupra mediului care urmează să fie prezentat spre aprobare „părţilor de origine” definite în Convenţia de la Espoo (Rusia, Finlanda, Suedia, Danemarca şi Germania); îndeamnă insistent societatea să furnizeze rezultatele studiilor şi întregul set de rezultate ştiinţifice privind situaţia ecologică a sitului proiectului, culese în timpul cercetărilor de mediu, nu doar statelor respective, ci şi HELCOM şi tuturor părţilor interesate;
10. subliniază că o soluţie durabilă pe termen lung necesită transparenţă deplină din partea tuturor părţilor atât în faza de construcţie, cât şi în cea de exploatare, iar încrederea în acest proiect major va creşte dacă statele care mărginesc Marea Baltică pot monitoriza lucrările;
11. consideră că provocarea pe care o constituie garantarea siguranţei livrărilor de energie concomitent cu respectarea angajamentelor UE privind protecţia mediului şi dezvoltarea durabilă reclamă imperativ implementarea unei politici europene coordonate în materie de livrări de gaz natural, bazată pe evaluarea atentă, la nivel european, a aspectelor ambientale proprii soluţiilor alternative şi pe solidaritatea reciprocă a statelor membre;
12. prin urmare, invită Comisia şi Consiliul să îşi ia angajamente depline în ceea ce priveşte analiza impactului asupra mediului al construirii conductei de gaz nord-europene, în special în cazurile în care Comisia trebuie să îşi prezinte avizul, după cum se prevede la articolul 6 alineatul (4) din Directiva 92/43/CEE;
13. subliniază faptul că principiul reciprocităţii trebuie respectat integral în ceea ce priveşte investiţiile, dacă interdependenţa dintre UE şi Rusia urmează să se transforme în parteneriat; remarcă faptul că ţările terţe obţin beneficii majore datorită deschiderii pieţei europene, dar şi că investitorilor europeni în Rusia nu le sunt acordate avantaje similare;
14. regretă neconformarea Comisiei la propunerea cuprinsă în rezoluţia Parlamentului din 16 noiembrie 2006 privind elaborarea de către Comisie a unei evaluări obiective a impactului asupra mediului pentru proiectele propuse, de către un organism independent numit cu aprobarea tuturor statelor cu litoral la Marea Baltică;
15. invită Consiliul şi Comisia să realizeze un studiu detaliat care să evalueze dacă implementarea proiectului se desfăşoară în conformitate cu legislaţia comunitară şi internaţională;
16. îşi exprimă preocuparea faţă de calendarul proiectului, stabilit de întreprinderea Nord Stream, a cărui punere în aplicare va împiedica analiza aprofundată a rezultatelor evaluării impactului asupra mediului de către statele interesate, de către organizaţiile neguvernamentale şi de către experţii HELCOM;
17. subliniază că durata de mai multe luni a lucrărilor, într-un perimetru care poate atinge 2 400 km², ceea ce impune utilizarea unui număr mare de nave şi alte echipamente, reprezintă o ameninţare gravă pentru biodiversitate şi pentru numeroasele habitate, precum şi pentru siguranţa şi buna desfăşurare a operaţiunilor de transport în regiune;
18. regretă absenţa unei definiţii precise a gradului de interferenţă cu fundul mării, necesar pentru a îngropa conducta, ceea ce ar putea avea un impact critic asupra mediului bentonic;
19. îşi exprimă preocuparea profundă faţă de rapoartele conform cărora, înainte de punerea în funcţiune a conductei de gaz, investitorul intenţionează să utilizeze un compus extrem de toxic, cunoscut sub denumirea de aldehidă glutarică; subliniază că orice acţiune care ar avea ca rezultat un dezastru major, cu consecinţe ireversibile, ar trebui evitată;
20. solicită Comisiei efectuarea unui studiu independent şi fiabil asupra mediului, în care să fie examinate emisiile generate în agricultură şi industrie care poluează Marea Baltică şi să se evalueze situaţia în raport cu posibilele ameninţări ambientale pe care implică conductele care traversează în prezent Marea Baltică; de asemenea, solicită Comisiei să evalueze efectele suplimentare exercitate de proiectul Nord Stream asupra Mării Baltice;
21. solicită promotorului proiectului să garanteze că construirea şi exploatarea conductei nu pune în pericol numeroasele specii de peşti şi păsări şi nici existenţa unei populaţii de delfini bruni, al căror număr este de numai 600 şi care reprezintă o specie unică în această regiune geografică;
22. consideră că protecţia mediului marin al Mării Baltice este o componentă esenţială a dimensiunii nordice a UE;
23. remarcă faptul că prosperitatea regiunilor de coastă şi competitivitatea economiilor acestora sunt deosebit de sensibile şi periclitate de poluarea zonelor costiere şi de deteriorarea mediului marin; relevă că, dată fiind măsura în care regiunile de coastă sunt afectate de politicile şi activităţile maritime, sustenabilitatea pe termen lung constituie o condiţie prealabilă pentru protejarea prosperităţii lor economice, sociale şi ambientale;
24. relevă lipsa oricărei strategii de soluţionare a defectelor structurale şi a ameninţărilor exterioare care pun în pericol siguranţa conductei; subliniază necesitatea definirii clare a tuturor aspectelor legate de siguranţă şi de reacţie în caz de urgenţă, inclusiv resursele financiare, participanţii, rolul şi modalităţile în care se procedează;
25. subliniază că, datorită riscurilor ambientale grave şi costul ridicat al proiectului propus ar trebui analizate în primul rând rute alternative pentru gazoduct, ţinând seama atât de aspectele ambientale cât şi de cele economice, inclusiv orarul de execuţie în cazul acestor rute; observă că este posibil ca astfel de rute să traverseze, pe cale terestră, doar state membre ale Uniunii Europene, până la graniţa cu Rusia;
26. subliniază că chestiunea compensaţiilor economice pentru defecţiuni sau daune trebuie să fie perfect clarificată, chiar înainte ca lucrările să poată începe. subliniază că o defecţiune majoră a conductei poate crea complicaţii pentru statele care mărginesc Marea Baltică şi ar avea efecte devastatoare pentru mediul marin; consideră că Nord Stream ar trebui să-şi asume răspunderea deplină pentru compensaţiile respective;
27. invită Comisia să efectueze o astfel de analiză în cadrul unui dialog cu statele interesate, cu investitorul, cu Comisia Helsinki şi cu participarea ONG-urilor interesate;
28. invită Comisia şi statele membre să facă o evaluare detaliată a aspectelor economice, bugetare, precum şi a celor referitoare la transparenţă, în cazul proiectului Nord Stream şi al firmelor implicate în acesta;
29. salută următoarele decizii luate de autorităţile statelor membre:
– decizia guvernului suedez din 12 februarie 2008 prin care acesta refuza să acorde întreprinderii Nord Stream autorizaţia de construcţie a conductei de gaz, din cauza neajunsurilor procedurale şi structurale semnificative, în special din cauza lipsei unui studiu privind o rută alternativă şi a opţiunii de a abandona construirea conductei;
– poziţia parlamentului lituanian din 27 martie 2007 prin care acesta sublinia nevoia de a suspenda punerea în aplicare a proiectelor mari de infrastructură din Marea Baltică până când se va efectua o analiză aprofundată a unor soluţii alternative, împreună cu evaluări independente şi cuprinzătoare ale impactului asupra mediului;
– hotărârea guvernului estonian din 21 decembrie 2007 de a nu acorda permisiunea efectuării de studii subacvatice în zona economică exclusiv estoniană, motivată prin necunoaşterea amplorii şi volumului acelor studii;
30. regretă faptul că, în Cartea Verde intitulată „Către o viitoare politică maritimă pentru Uniune”, nu se acordă atenţie problemei proiectelor la scară largă, cum ar fi conductele submarine;
31. solicită o evaluare cu adevărat independentă a impactului asupra mediului, care să fie comandată cu acordul tuturor statelor riverane, recunoscând în acelaşi timp evaluarea impactului asupra mediului realizată de Rambøll;
32. regretă faptul că în instrumentele şi comunicările juridice privind strategiile marine, iniţiate de Parlament, Comisia neglijează, de obicei, problema conductelor submarine, care este esenţială atât din punctul de vedere al protecţiei mediului, cât şi din punctul de vedere al securităţii energetice a UE;
33. relevă importanţa aplicării unei strategii de comunicare transparentă privind paşii de urmat referitor la rezultatele evaluării impactului asupra mediului şi comunicarea activă a acestor rezultate către toate statele membre ale UE, în special statele de pe litoralul baltic;
34. în consecinţă, îşi reiterează invitaţia făcută în rezoluţia sa din 14 noiembrie 2006 privind propunerea unui mecanism obligatoriu de negociere între statele membre şi insistă în ceea ce priveşte adoptarea de acţiuni la nivel internaţional de către Consiliu pentru dezvoltarea unor evaluări obligatorii ale impactului asupra mediului în cadrul relaţiilor dintre UE şi ţări terţe;
35. remarcă faptul că alegerea unei rute pentru conducta de gaz nord-europeană trebuie să permită îndeplinirea obiectivelor stabilite în Decizia 1364/2006/CE, eliminând astfel de ameninţări considerabile pentru mediu;
36. invită Consiliul, Comisia şi statele membre să utilizeze toate instrumentele juridice pe care le au la dispoziţie pentru a preveni construirea conductei de gaz nord-europene la scara propusă de investitor, în cazul în care se preconizează vreun risc de dezastru ecologic în zona Mării Baltice;
37. invită în special Comisia să asigure respectarea dispoziţiilor din documentele la care se face referire mai sus, mai precis Convenţia privind dreptul mării, Convenţia de la Helsinki, Convenţia de la Espoo, Convenţia de la Aarhus, Directivele 85/337/CEE, 97/11/CE, 92/43/CEE şi 79/409/CEE, precum şi articolul 10 din Tratatul CE, principiul precauţiei şi principiul dezvoltării durabile, precum şi să iniţieze procedurile necesare, în temeiul articolului 226 din Tratatul CE, în eventualitatea omisiunii de a respecta obligaţiile de mai sus;
38. invită Comisia să adopte, în special, acţiuni ferme în conformitate cu principiul bunei guvernări, care recunoaşte faptul că organismelor de decizie cu o mare libertate de acţiune li se cere să efectueze o analiză în timp util a stării actuale şi, acolo unde este cazul, să obţină un aviz din partea experţilor, pentru a preveni luarea unei decizii arbitrare;
39. solicită Comisiei ca, în limitele competenţelor sale, să evalueze situaţia pieţei în termeni de concurenţă, astfel cum ar rezulta aceasta în urma finalizării posibile a conductei Nord Stream şi, dacă este necesar, să adopte măsuri care să împiedice Gazprom să îşi asume un rol dominant pe piaţa gazului din UE fără a garanta drepturi reciproce pentru societăţile UE de a intra pe piaţa energetică rusească;
40. sugerează instituirea unui sistem comun de supraveghere a conductei, care să includă toate statele din regiunea Mării Baltice; sugerează, de asemenea, ca obligaţia de a plătii compensaţii pentru daune ecologice să revină exclusiv companiei Nord Stream AG;
41. constată absenţa unor structuri instituţionale capabile să abordeze în mod adecvat problemele de mediu şi geopolitice în materie de securitate pe care le implică acest proiect; sugerează, deci, că Comisia ar trebui să creeze un post adecvat pentru a trata proiectele curente şi cele viitoare, care să funcţioneze sub autoritatea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate şi al vicepreşedintelui Comisiei;
42. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Comisiei, Consiliului şi guvernelor statelor membre.
EXPUNERE DE MOTIVE
Last year the European Parliament received petitions supported by almost 30 000 European Union citizens, mainly from the Baltic States, expressing concern at the planned construction of a gas pipeline from Russia to Germany passing under the Baltic Sea.
They believe that the project poses a threat to the natural environment and could be contrary to European Union law.
In deference to the large number of petitioners and the scale of the problem, the Committee on Petitions, which examines petitions from citizens relating to Community activities on behalf of the European Parliament, decided unanimously to draw up a report on the impact of the planned pipeline on the natural environment of the Baltic Sea.
In view of the multifaceted nature of the problem, which, in addition to the issue of environmental protection, also concerns the Union's energy security and other international issues, two competent parliamentary committees (the Committee on Foreign Affairs and the Committee on Industry, Research and Energy) have drawn up their own opinions.
The unprecedented level of interest in the project and its potentially powerful impact on fundamental areas of EU activity, in particular public health, environmental protection and energy security, as well as an increase in gas prices which would ultimately be borne by consumers, provided an incentive for an in-depth examination of the problems related to this venture.
With this in view, the European Parliament held a public hearing at which all parties and interest groups were present and expressed their points of view.
After examining the various opinions and assessments and after hearing the participants in the public hearing, your rapporteur is convinced that the European Union must treat this project with the utmost caution and concern, since it poses a direct threat to the environment of the Baltic Sea basin as a whole.
The problem has a genuine European dimension since it seriously affects eight European Union countries, namely Germany, Sweden, Finland, Latvia, Lithuania, Estonia, Denmark and Poland.
The rapporteur therefore calls on the Council and Commission to use all available legal means to prevent the construction of the Northern European gas pipeline on the scale proposed by the investors.
Your rapporteur firmly believes that routing the northern gas pipeline overland through EU territory will make it possible to meet the strategic and economic objectives set out in Decision 1364/2006/EC, while at the same time averting the serious threat to the environment and an increase in prices that would have to be borne by consumers.
Your rapporteur is gravely concerned that in recent months, in virtually all the Baltic countries, expert agencies, government bodies responsible for the environment and representatives of environmental associations have examined the fundamentals of the project and concluded that it would pose serious threats to the environment, including:
1.
Damage to Natura 2000 areas;
2.
Danger of disturbing German chemical weapons dumps from World War II, mines, unexploded bombs and sunken vessels, particularly in the Gulf of Finland and in areas along the route of the planned pipeline;
3.
The unprecedented size of the construction zone (2400 km 2 - the same size as the Grand Duchy of Luxembourg), in a sea such as the Baltic, which is relatively small and enclosed;
4.
The threat of large-scale pollution from the discharge into the Baltic Sea of thousands of tons of chemicals (aldehydes) needed to clean the pipeline before it enters into service.
The environmental risks set out in detail by various experts at the public hearing are confirmed by the opinions and the viewpoints of other organisations which have approached Members of Parliament, including Nordic Greenpeace, which forwarded a statement expressing its concern and opposition to the planned Nord Stream pipeline and expressing support for the overland option.
Your rapporteur cannot accept the viewpoint that a project affecting the Baltic seabed is a bilateral matter for Germany and Russia.
Protection of the Baltic Sea environment is one of the most important tasks facing the so-called Northern dimension of the EU, and one which is addressed in a series of Community resolutions and legal instruments dealing with this issue.
In this connection, the European Union has a duty to devote special care to the Baltic Sea environment, not forgetting also the need for solidarity, energy security and consumer protection.
There have been cases where European institutions have reacted firmly to inter-state projects with dubious effects on the environment where these ultimately affected only one state.
It is hard to imagine that the EU institutions will treat lightly a case which in practice affects one third of its Member States and its only enclosed sea.
It should be stressed in particular that the investors took no account of the need first of all to examine alternative routes for the gas pipeline which would not damage the marine environment, bearing in mind that the possibility exists for a land route running from the Russian border and passing solely through European Union countries.
In this connection, your rapporteur urges the Commission to undertake such an analysis, as part of a dialogue with the countries concerned, the investors and the Helsinki Commission and with the participation of interested NGOs.
Your rapporteur supports the decision of 12 February 2008 by the Government of the Kingdom of Sweden refusing to grant the company Nord Stream permission to build the pipeline because of significant substantive and procedural shortcomings and, in particular, the failure to submit any study of alternative routes or the option of abandoning the construction of the pipeline.
Your rapporteur also supports the position adopted by the Parliament of the Republic of Lithuania on 27 March 2007, pointing to the need to suspend large-scale infrastructure projects in the Baltic until detailed studies of alternative options have been undertaken together with independent and comprehensive environmental impact assessments.
The rapporteur also takes note of the decision of 21 September 2007 by the Government of Estonia refusing Nord Stream permission to carry out underwater studies in its exclusive economic zone.
Your rapporteur also wishes to draw attention to the problem of covering the cost of damage caused during the construction and use of the pipeline and the cost of dismantling it at the end of its period of operation.
Apart from looking at environmental questions, we also need to consider the opinions of leading experts and European media, who speak of an increase in investment costs of up to 20 billion euro and anticipate considerable delays in the building schedule caused by the need for extensive studies and consultations at political and social level.
In their opinion, even if the project is completed within a number of years, after taking exceptional security measures and paying compensation for damage to Natura 2000 protected areas, the enormous cost is bound to affect European gas prices, particularly German consumers and the companies building the pipeline.
These experts believe that the costs involved would be several times greater than the cost of a land-based alternative.
13.5.2008
AVIZ al Comisiei pentru afaceri externe
destinat Comisiei pentru petiţii
privind impactul asupra mediului al proiectului de construire în Marea Baltică a unui gazoduct destinat să asigure legătura dintre Rusia şi Germania
( 2007/2118(INI) )
Raportor pentru aviz: Christopher Beazley
SUGESTII
Comisia pentru afaceri externe recomandă Comisiei pentru petiţii, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluţie ce urmează a fi adoptată:
1. îşi reafirmă opinia că, având în vedere dependenţa din ce în ce mai mare a UE de un număr limitat de surse de energie, furnizori şi rute de transport, este esenţial să se sprijine adoptarea unor iniţiative vizând diversificarea acestora, atât din punct de vedere geografic, cât şi prin dezvoltarea de alternative durabile; atrage atenția în special asupra necesității de a susține dezvoltarea infrastructurii portuare utilizate pentru manevrarea combustibililor;
2. subliniază că securitatea energetică trebuie privită ca o componentă esenţială a securităţii globale a Uniunii Europene, în cadrul căreia definirea securităţii energetice nu ar trebui limitată doar la lipsa unei producţii interne a UE, ci ar trebui să ia în considerare, de asemenea, aspectele geopolitice ale dependenţei de importuri;
3. subliniază necesitatea unui dialog mai strâns cu marile ţări producătoare, consumatoare şi de tranzit; recunoaşte că solidaritatea energetică europeană depinde în mod fundamental atât de acordurile transparente şi reciproc aplicabile cu ţările producătoare, cât şi de existenţa unei pieţe energetice interne funcţionale, precum şi a unei infrastructuri energetice interconectate;
4. consideră că toate statele membre ale Uniunii ar trebui să ia în considerare aspectele referitoare la solidaritatea energetică la nivelul Uniunii Europene atunci când iau decizii cu privire la proiectele de infrastructură energetică; regretă lipsa de progrese în direcţia unei politici europene comune în domeniul energiei şi este preocupat de acordurile bilaterale încheiate de mai multe state membre, care pot prejudicia capacitatea Uniunii Europene de a adopta o poziţie comună în relaţiile cu principalele ţări furnizoare; invită, din nou, statele membre să informeze în mod constant Comisia, precum şi de a se informa reciproc înainte de a lua decizii strategice referitoare la acordurile bilaterale majore privind proiectele energetice, care ar putea influenţa interesele altor state membre şi ale Uniunii în ansamblul său, după cum ar trebui să procedeze şi în ceea ce priveşte toate aspectele de politică externă de interes comun;
5. consideră că Nord Stream este un proiect de infrastructură cu largă dimensiune politică şi strategică atât pentru UE, cât şi pentru Rusia; înţelege îngrijorarea exprimată de statele membre ale UE cu privire la construcţia şi întreţinerea conductei; subliniază că abilitatea statelor riverane mici de a acţiona în calitate de furnizori ai securităţii în regiunea Mării Baltice nu poate fi privită independent de abilitatea Uniunii de a acţiona ca entitate unitară şi de a adopta o poziţie comună privind chestiunile energetice şi reaminteşte Rezoluţia sa din 26 septembrie 2007 privind promovarea unei politici externe europene comune în domeniul energiei
Texte adoptate, P6_TA(2007)0413 . ; subliniază că proiectul a fost calificat ca fiind de interes european în cadrul celor mai recente orientări generale pentru Reţelele energetice transeuropene (TENE-E), adoptate în septembrie 2006, şi că acesta ar trebui planificat în spiritul politicii externe europene comune în domeniul energiei;
6. subliniază importanţa unei evaluări complete, independente şi obiective a impactului proiectului Nord Stream asupra mediului, având în vedere, în special, fragilitatea care caracterizează fundul Mării Baltice; consideră că, în fazele de pregătire, construcţie şi funcţionare a oricărui gazoduct pe sub Marea Baltică, ar trebui luate pe deplin în considerare toate aspectele pertinente legate de mediu şi siguranţă; subliniază că o concluzie finală asupra efectelor ecologice ale gazoductului Nord Stream poate fi formulată numai după finalizarea unei evaluări a impactului asupra mediului;
7. reiterează importanţa acordată parteneriatului energetic dintre UE şi Rusia şi atrage din nou atenţia asupra faptului că, la baza acestui parteneriat strategic, nu pot sta decât principiul nediscriminării şi al egalităţii de tratament, alături de condiţiile echitabile de acces pe piaţă; invită Consiliul şi Comisia să abordeze problemele de mediu şi de siguranţă energetică în cadrul dialogului cu privire la energie dintre UE şi Rusia şi consideră că acest dialog ar putea fi consolidat pe baza principiilor stabilite în Tratatul Cartei Energiei; își reiterează opinia că principiile și substanța Tratatului Cartei Energiei și ale Protocolului de Tranzit anexat la acesta trebuie incluse în acordurile de cooperare cu țările terțe, inclusiv în noul Acord de parteneriat și cooperare cu Rusia, subliniind, în acelaşi timp, importanţa ratificării, de către Rusia, a Tratatului Cartei Energiei şi a Protocolului de Tranzit anexat la aceasta, întrucât această ratificare ar reduce potenţialul de conflict în legătură cu proiecte precum Nord Stream;
8. menţionează că, dacă va fi pus în aplicare, proiectul Nord Stream poate declanşa o catastrofă ecologică din cauza sedimentelor industriale deosebit de toxice deversate în special în Golful Finlandei, precum şi din cauza cantităţii considerabile de arme chimice datând după cel de-al doilea război mondial împrăştiate de-a lungul solului Mării Baltice, în cazul în care acestea ar fi afectate de lucrările de construcţie, având în vedere, de asemenea, posibila creştere a volumului transportului produselor de energie lichidă în Marea Baltică; invită Nord Stream să îşi asume responsabilitatea financiară în vederea acoperirii compensaţiilor în caz de daune;
9. regretă rolul marginal jucat de UE în cadrul acestui proiect şi, în special, cel care a revenit Comisiei Europene; subliniază că o mai mare implicare a Uniunii Europene ar reduce nesiguranţa resimţită de numeroase state membre în legătură cu proiectul Nord Stream;
10.
Prin urmare, solicită Comisiei şi statelor membre să prezinte următoarele cerinţe şi să solicite:
– să evalueze diversele aspecte privind transparenţa, dimensiunea economică, dimensiunea bugetară, cele normative şi juridice ale proiectului Nord Stream;
– să întreprindă un studiu de evaluare a modului în care Nord Stream contribuie la nevoile energetice ale Europei, care să includă o analiză a tuturor alternativelor;
– să asigure angajarea Nord Stream şi a companiilor sale afiliate într-un dialog deschis şi transparent, desfăşurat în strânsă cooperare cu toate părţile implicate în toate aspectele şi în toate stadiile, atât anterioare, cât şi posterioare construirii conductei Nord Stream;
– să se asigure că îngrijorarea tuturor statelor riverane se bucură de atenţia cuvenită în cadrul evaluării impactului asupra mediului;
– să-şi reitereze solicitarea privind ratificarea şi angajamentul în vederea punerii complete în aplicare a prevederilor Convenţiei Espoo şi ale Tratatului Cartei Energiei, inclusiv a Protocolului de Tranzit anexat la acesta, de către Federaţia Rusă;
11. invită statele membre şi Comisia să garanteze realizarea unor evaluări integrale şi independente ale impactului înainte de luarea unor decizii cu privire la toate investiţiile majore din domeniul infrastructurilor, inclusiv proiectele de conducte submarine şi terestre; îşi exprimă convingerea că dezbaterea actuală cu privire la necesitatea unor standarde de mediu mai bune în ceea ce priveşte executarea proiectul Nord Stream va contribui la stabilirea unor standarde adecvate pentru viitoarele activităţi; din acest punct de vedere, salută recenta decizie a Nord Stream de a comanda Finlandei şi Elveţiei realizarea unui studiu privind riscul ecologic pe care îl prezintă muniţia deversată pe fundul Mării Baltice după cel al doilea război mondial, care conţine substanţe toxice extrem de periculoase;
12. sugerează instituirea unei supravegheri comune a conductei, care să includă toate statele din regiunea Mării Baltice; mai mult decât atât, consideră drept esenţială necesitatea acordării, de către Comisie, a unei atenţii deosebite examinării aspectelor ecologice ale proiectului de construcţie a conductei, prin utilizarea tuturor instrumentelor legale existente de care dispune Comisia şi, la cererea unui stat membru, prin implicarea indirectă şi colaborarea strânsă cu HELCOM (Comisia Helsinki);
13. constată absenţa unor structuri instituţionale corespunzătoare capabile să abordeze în mod adecvat problemele de mediu şi geopolitice ale securităţii energetice pe care le implică dezvoltarea infrastructurii energetice externe şi repetă invitaţia adresată Consiliului de a examina propunerea de instituire a unui Înalt Reprezentant pentru Politica Externă în Domeniul Energiei care, asumându-şi o dublă responsabilitate, să acţioneze sub autoritatea nou-createi funcţii consolidate de Înalt Reprezentant al Uniunii pentru Afaceri Externe şi Politica de Securitate şi vicepreşedinte al Comisiei;
14. îşi exprimă sprijinul ferm în favoarea celui de-al treilea pachet de liberalizare a pieţelor de energie, inclusiv în favoarea clauzei ţării terţe, întrucât numai o piaţă energetică europeană activă şi liberalizată, dotată cu mijloacele necesare contracarării comportamentului monopolist, poate garanta siguranţa aprovizionării cu energie;
15. îşi exprimă îngrijorarea faţă de propunerile de asigurare, prin mijloace militare, a securităţii conductelor de energie prevăzute a fi realizate.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
6.5.2008
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
55
3
Membri titulari prezenţi la votul final
Christopher Beazley, Angelika Beer, Colm Burke, Marco Cappato, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Hanna Foltyn-Kubicka, Bronisław Geremek, Maciej Marian Giertych, Ana Maria Gomes, Klaus Hänsch, Richard Howitt, Anna Ibrisagic, Jelko Kacin, Ioannis Kasoulides, Maria Eleni Koppa, Helmut Kuhne, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Johannes Lebech, Willy Meyer Pleite, Francisco José Millán Mon, Raimon Obiols i Germà, Vural Öger, Ria Oomen-Ruijten, Justas Vincas Paleckis, Ioan Mircea Paşcu, Alojz Peterle, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Mirosław Mariusz Piotrowski, Michel Rocard, Libor Rouček, Katrin Saks, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Saryusz-Wolski, György Schöpflin, Hannes Swoboda, Konrad Szymański, Charles Tannock, Inese Vaidere, Kristian Vigenin, Jan Marinus Wiersma, Luis Yañez-Barnuevo García, Zbigniew Zaleski, Josef Zieleniec
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Carlo Fatuzzo, Evgeni Kirilov, Marios Matsakis, Rihards Pīks, Dariusz Rosati, Wojciech Roszkowski, Inger Segelström, Adrian Severin, Jean Spautz
Membri supleanţi [articolul 178 alineatul (2)] prezenţi la votul final
Renate Weber
7.5.2008
AVIZ al Comisiei pentru industrie, cercetare și energie
destinat Comisiei pentru petiții
privind impactul asupra mediului al viitoarei conducte de gaze din Marea Baltică, conductă care urmează să lege Rusia de Germania
( 2007/2118(INI) )
Raportor pentru aviz: Andres Tarand
SUGESTII
Comisia pentru industrie, cercetare și energie recomandă Comisiei pentru petiții, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. reamintește reducerea producției de gaze în UE și, respectiv, creșterea cererii de importuri de gaze din anii următori, atât pentru a satisface nevoile din gospodării și cele industriale, cât și pentru a înlocui combustibilii fosili mai puțin ecologici; consideră că este necesară evaluarea impactului asupra mediului pe termen lung a noii infrastructuri pentru gaze, în ceea ce privește aprovizionarea stabilă cu gaz;
2. reamintește concluziile președinției Consiliului European din 8 și 9 martie 2007, ce susțin Planul de acțiune al Consiliului European (2007 - 2009) pentru îndeplinirea obiectivelor politicii energetice pentru Europa, bazată pe solidaritate și pe diversificarea surselor de aprovizionare, cu scopul de a trata problema dependenței crescute de sursele de aprovizionare cu energie cu care se confruntă UE;
3. regretă că, întrucât alegerea mixului energetic intră în sfera de competență a statelor membre, anumite decizii strategice naționale privind acorduri bilaterale majore cu țări terțe subminează dezvoltarea unei politici energetice comune credibile, eficiente și consecvente;
4. invită statele membre să aplice în mod transparent o strategie coordonată atunci când asigură aprovizionarea cu energie; observă Decizia nr.
1364/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 septembrie 2006 de stabilire a orientărilor pentru rețelele energetice transeuropene ce vizează diversificarea din punct de vedere geografic a rutelor de transport și a furnizorilor de importuri de energie; reamintește că, în acest context, gazoductul Nord Stream este doar una din numeroasele rute pentru aprovizionarea cu gaz care fac parte din rețelele de energie transeuropene;
5. reamintește că Marea Baltică a fost identificată ca o „zonă marină deosebit de sensibilă” de Organizația maritimă internațională și că, datorită apelor de adâncime relativ mică și a ratei reduse de reîmprospătare a apei din Marea Baltică, ecosistemele sale sunt extrem de vulnerabile în fața celor mai mici anomalii și chiar a poluării de proporții reduse; prin urmare, recomandă o grijă deosebită în cazul analizării proiectului gazoductului Nord Stream;
6. reamintește că, deși amplasarea conductelor submarine pe platforma continentală este în conformitate cu drepturile din marea liberă, articolul 79 din Convenția ONU din 1982 privind dreptul mării stipulează că ,,delimitarea cursului pentru instalarea acestor conducte pe platforma continentală se face cu consimțământul statului de coastă˝;
7. solicită Nord Stream AG, autorul proiectului gazoductului, să justifice alegerea rutei prevăzute și să evalueze în amănunt rutele alternative, incluzându-le pe cele continentale, pentru gazoductul care urmează să lege Rusia de Germania; solicită ca anchetele integrate, economice, tehnice și de mediu, să fie adăugate la studiul de impact asupra mediului (SIM) aflat în curs de elaborare;
8. invită Nord Stream AG să facă o evaluare a efectelor nocive potențiale cumulate, provocate atât de dispunerea conductelor, cât și de fazele operaționale, ca parte din amplul studiu de impact asupra mediului și să includă în SIM o evaluare a efectelor nocive potențiale a proiectului gazoductului Nord Stream asupra zonelor protejate din Marea Baltică și a siturilor Natura 2000;
9. invită Nord Stream AG să publice măsurile de reducere a efectelor nocive asupra mediului, în cazul în care acest proiect se realizează; îndeamnă insistent Nord Stream AG să instaleze gazoductul în momentul cel mai potrivit și să evite folosirea glutaraldehidului, care poate fi dăunător, la instalarea și întreținerea gazoductului, pentru a reduce la minim efectele nocive asupra ecosistemelor;
10. consideră că atât navele de război scufundate, cât și armele chimice aruncate în anii 40 pe fundul Mării Baltice reprezintă o posibilă amenințare la adresa amplasării în condiții optime a conductei de gaze și, prin urmare, invită Nord Stream AG să alcătuiască și să pună la dispoziția autorităților naționale competente un inventar al tuturor materialelor explozibile și al substanțelor chimice, precum și al tuturor navelor scufundate aflate în apropierea rutelor propuse pentru conductele de gaze, printre care se află cele două „cimitire de nave” unde se află ambarcațiuni scufundate, împreună cu muniția lor, în august 1941 lângă insula Hogland și la jumătatea drumului între Helsinki și Parcul național Lahemaa din Estonia; inventarul ar trebui să includă, de asemenea, o evaluare a riscurilor pe care le implică existența acestor epave și a acestor substanțe;
11. consideră că poluarea cauzată de activitățile bazelor militare rusești poate avea consecințe ecologice odată cu încheierea proiectului Nord Stream, și, prin urmare, solicită și evaluarea acestui aspect;
12. solicită statelor implicate direct în proiectul gazoductului Nord Stream să clarifice, înainte să primească autorizația finală de construcție a gazoductului, în ce constă responsabilitatea legală în cazul consecințelor posibile ale accidentelor asupra ecologiei Mării Baltice și a zonelor de coastă, a locuitorilor și a economiei statelor situate în jurul Mării Baltice, inclusiv în cazurile în care ambarcațiuni aflate în zonele de navigație înguste din Golful Finlandei și din Marea Baltică deteriorează gazoductul când se scufundă;
13. reamintește cutremurele recente, cum ar fi cutremurul din regiunea Kaliningrad care a avut loc în 2004 și solicită autorului proiectului să prezinte anchete pertinente așa cum este solicitat în SIM;
14. recunoaște că studiul de impact asupra mediului, aflat în curs de elaborare, este efectuat de Nord Stream AG și, prin urmare, solicită societății să acorde HELCOM și tuturor statelor interesate acces la rezultatele studiilor și la setul complet de date privind situația ecologică a șantierului, culese în timpul cercetărilor privind;
15. îndeamnă Comisia ca, în următorul său raport privind punerea în aplicare a Deciziei 1364/2006/CE, să includă o evaluare a progresului înregistrat și să identifice în mod clar orice posibilă încălcare a dreptului comunitar de către Nord Stream AG;
16. invită Comisia Europeană să evalueze studiul de impact asupra mediului (SIM-ul) privind gazoductul efectuat de compania Nord Stream, gradul de conformitate cu legislația UE în materie de mediu, precum și gradul de precizie, minuțiozitate și obiectivitate cu care a fost realizat;
17. solicită Comisiei ca, în calitate de semnatară a HELCOM, să încerce să pună în aplicare recomandarea HELCOM de a stabili cerințe standard în ceea ce privește gama de investigații necesare pentru procedurile de aprobare ce privesc cablurile submarine și gazoductele din Marea Baltică;
18. luând în considerare al treilea pachet legislativ privind piața internă a gazelor, solicită Nord Stream AG să mențină accesul ușor la gazoductul Nord Stream pentru statele membre vecine, dacă acestea doresc să se racordeze direct la gazoduct prin intermediul conductelor de legătură.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
6.5.2008
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
31
2
Membri titulari prezenți la votul final
Jan Březina, Jerzy Buzek, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Pilar del Castillo Vera, Den Dover, Nicole Fontaine, Norbert Glante, András Gyürk, Fiona Hall, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Atanas Paparizov, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Anni Podimata, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Paul Rübig, Andres Tarand, Catherine Trautmann, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras
Membri supleanți prezenți la votul final
Dorette Corbey, Göran Färm, Juan Fraile Cantón, Vittorio Prodi, Silvia-Adriana Țicău
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
27.5.2008
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
26
3
1
Membri titulari prezenți la votul final
Sir Robert Atkins, Margrete Auken, Inés Ayala Sender, Victor Boştinaru, Michael Cashman, Alexandra Dobolyi, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, David Hammerstein, Marian Harkin, Carlos José Iturgaiz Angulo, Lasse Lehtinen, Marcin Libicki, Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Mairead McGuinness, Willy Meyer Pleite, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Eoin Ryan, Frank Vanhecke, Diana Wallis, Rainer Wieland
Membri titulari prezenți la votul final
Thijs Berman, Marie-Hélène Descamps, Georgios Georgiou, Henrik Lax, Grażyna Staniszewska, Margie Sudre
Membri supleanți prezenți la votul final
Urszula Gacek, Tunne Kelam, Vytautas Landsbergis, Markus Pieper, Konrad Szymański
