20.6.2007
PROPUNERE COMUNĂ DE REZOLUŢIE
în conformitate cu articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură, de
– de către Charles Tannock, Bernd Posselt, Boguslaw Sonik, José Ribeiro e Castro, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Gerardo Galeote, Francisco Millan Mon, Michael Gahler, Laima Andrikiene, Eija-Riitta Korhola, Zuzana Roithova şi Jana Hybaskova, în numele Grupului PPE-DE,
– Marco Cappato, Marco Pannella, Marios Matsakis, Johan Van Hecke şi Jules Maaten în numele Grupului ALDE
– Cristiana Muscardini, Mario Borghezio, Michał Tomasz Kamiński, Adam Bielan şi Ryszard Czarnecki în numele Grupului UEN
în locul propunerilor de rezoluţie depuse de următoarele grupuri:
– ALDE ( B6‑0250/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0260/2007 )
– UEN ( B6‑0261/2007 )
privind Cuba
Rezoluţia Parlamentului European privind Cuba
Parlamentul European ,
–
având în vedere rezoluţiile sale anterioare privind situaţia din Cuba şi, în special, rezoluţiile din 17 noiembrie 2004 şi 2 februarie 2006,
–
având în vedere rezoluţiile sale anterioare privind Raportul anual asupra drepturilor omului în lume în 2004, 2005 şi 2006 şi politica UE în materie de drepturi ale omului,
–
având în vedere rezoluţia sa din 14 decembrie 2006 privind urmările Premiului Saharov P6_TA-PROV(2006)0601 ;
–
având în vedere declaraţia Preşedinţiei Consiliului din 14 decembrie 2005 referitoare la Femeile în alb, precum şi declaraţiile anterioare, din 26 martie 2003 şi 5 iunie 2003, privind situaţia din Cuba;
–
având în vedere poziţia comună a Consiliului 96/697/CFSP privind Cuba, adoptată la 2 decembrie 1996 şi actualizată periodic;
–
având în vedere concluziile Consiliului Afaceri generale şi relaţii externe din 18 iunie 2007 privind Cuba;
–
având în vedere articolul 115 din Regulamentul său de procedură,
A.
întrucât apărarea universalităţii şi indivizibilităţii drepturilor omului, inclusiv a drepturilor civile, politice, economice, sociale şi culturale rămâne unul din principalele obiective ale Uniunii Europene,
B.
întrucât zeci de jurnalişti independenţi, disidenţi paşnici şi apărători ai drepturilor omului (membri ai opoziţiei democratice implicaţi, în mare parte, în proiectul Varela) continuă să se afle în închisoare, unii dintre ei grav bolnavi şi mulţi alţii apropiaţi ai Femeilor în alb;
C.
întrucât, în 2005, Parlamentul a decernat Premiul Saharov pentru libertate de gândire Femeilor în alb; refuzul autorităţilor cubaneze de a permite Femeilor în Alb să vină la sediul Parlamentului European pentru a primi premiul încalcă unul dintre drepturile fundamentale ale omului, şi anume dreptul de a părăsi şi de a reveni liber în propria ţară, consfinţit de Declaraţia universală a drepturilor omului;
D.
întrucât Parlamentul a hotărât să trimită o delegaţie în Cuba, spre a se interesa de situaţia laureaţilor Premiului Saharov; deplângând răspunsul autorităţilor cubane, care au refuzat să acorde şi să elibereze vizele necesare amintitei delegaţii;
E.
întrucât, mai mult decât atât, laureatul Premiului Saharov al Parlamentului European pe anul 2002, Oswaldo Payá Sardiñas, a fost împiedicat în mod sistematic sã pãrãseascã Cuba pentru a onora invitaţiile adresate de Parlamentul de faţă şi de alte organe ale Uniunii Europene;
F.
întrucât în Cuba este necesar să se iniţieze un proces de tranziţie politică în direcţia democraţiei pluripartitiste, la care ar trebui să poată participa, inclusiv prin luarea de decizii, toţi cubanezii, în cadrul unui dialog deschis, din care să nu fie exclus nimeni;
G.
întrucât, aşa cum a recunoscut Consiliului, nu s-au înregistrat rezultate concrete în ceea ce priveşte respectarea drepturilor omului în insulă, nici măcar drept răspuns la bunăvoinţa manifestată de Consiliu, care a suspendat, în 2005, măsurile complementare la poziţia comună;
H.
întrucât, în conformitate cu concluziile Consiliului, în cadrul dialogului politic dintre Uniunea Europeană şi guvernul cubanez, nu trebuie nici uitat, şi nici neglijat „dialogul viu cu societatea civilă şi cu opoziţia paşnică”, purtat în mod direct şi cu respectarea „opiniilor UE privind democraţia, drepturile şi libertăţile universale ale omului ”, precum şi „politica globală a UE de sprijinire a apărătorilor drepturilor omului”;
I.
întrucât conform ultimei revizuiri a poziţiei comune a Consiliului, vizitele la nivel înalt la Havana urmau să includă întâlniri cu autorităţile cubaneze dar, concomitent, şi cu opoziţia paşnică şi democrată şi cu societatea civilă, cu obligaţia de a aduce în discuţie situaţia drepturilor omului;
1.
deplânge faptul că, în ciuda primului transfer temporar al puterii din ultimii 48 de ani, de la Fidel Castro către un grup de lideri condus de fratele său, Raul Castro, sistemul politic, economic şi social din Cuba a rămas, în esenţă, neschimbat;
2.
deplânge lipsa oricărui semnal concludent din partea autorităţilor cubaneze ca răspuns la apelurile Uniunii Europene în favoarea deplinei respectări a libertăţilor fundamentale, în special a libertăţii de expresie şi de asociere politică;
3.
deplânge faptul că cererea Consiliului şi a Parlamentului European de punere imediată în libertate a tuturor prizonierilor politici şi de conştiinţă a rămas fără efect şi subliniază că menţinerea în detenţie a disidenţilor cubanezi din motive legate de idealurile şi activitatea sa politică paşnică contravine Declaraţiei universale a drepturilor omului;
4.
îndeamnă Consiliul şi Comisia să continue să ia toate măsurile ce se impun pentru a cere eliberarea deţinuţilor politici şi pentru a asigura încetarea neîntârziată a hărţuirii adversarilor politici şi a apărătorilor drepturilor omului;
5.
îndeamnă instituţiile europene să acorde un sprijin necondiţionat şi să încurajeze fără rezerve iniţierea unui proces paşnic de tranziţie politică în direcţia unei democraţii pluripartitiste în Cuba, în acord cu poziţia comună din 1996;
6.
salută acordul încheiat recent de grupările din opoziţia cubaneză, în conformitate cu documentul „Unitate pentru libertate”; invită Comisia să pregătească un plan de acţiune în vederea difuzării documentului sus-menţionat în rândurile cetăţenilor cubanezi;
7.
reaminteşte că procesul de reconciliere şi înţelegere reciprocă trebuie să includă toţi cubanezii dornici să conlucreze pentru libertate, democraţie şi armonie socială;
8.
îndeamnă instituţiile Uniunii Europene să-şi continue dialogul cu societatea civilă cubaneză, oferindu-i sprijinul pentru schimbări paşnice în Cuba, prin dezvoltarea instrumentelor de cooperare, inclusiv a IEDDH;
9.
subliniază că poziţia comună a UE faţă de Cuba rămâne pe de-a întregul valabilă, ca şi obiectivele acesteia; regretă profund faptul că vizitele la nivel înalt organizate de instituţiile UE şi statele membre până în prezent au inclus convorbiri cu autorităţile regimului cubanez, dar nu şi întâlniri directe cu reprezentanţii opoziţiei democratice paşnice sau cu familiile deţinuţilor politici;
10.
confirmă decizia sa de a trimite în Cuba o delegaţie oficială a Parlamentului şi îndeamnă autorităţile cubaneze să-şi schimbe poziţia şi să permită intrarea acesteia;
11.
îndeamnă autorităţile cubaneze să-i permită fără întârziere lui Damas de Blaco să părăsească insula, pentru a putea onora invitaţia Parlamentului European, şi încredinţează Preşedintelui sarcina de a întreprinde toate acţiunile necesare pentru ca laureaţii să poată primii Premiul Saharov în persoană;
12.
reînnoieşte invitaţia adresată lui Oswaldo Payá Sardiñas şi cere autorităţilor cubaneze să-i permită acestuia să vină în Europa, spre a se adresa instituţiilor comunitare;
13.
cere autorităţilor cubaneze să permită membrilor opoziţiei politice, activiştilor pentru drepturile omului şi tuturor cetăţenilor să călătorească în străinătate şi să se întoarcă în mod liber în Cuba;
14.
reţine hotărârea Consiliului de a invita la Bruxelles o delegaţie cubaneză, în vederea reluării dialogului politic cuprinzător şi deschis cu autorităţile cubaneze; îşi exprimă speranţa că, atunci când va trece la pregătirea respectivei vizite, Consiliul va include în convorbirile cu guvernul cubanez invitaţiile adresate de instituţiile UE Femeilor în alb şi lui Oswaldo Payá, reiterând totodată dorinţa Parlamentului de a trimite o delegaţie în Cuba;
15.
consideră că este deosebit de important ca orice strângere a relaţiilor politice şi economice, inclusiv ajutorul pentru dezvoltare, dintre UE şi autorităţile cubaneze care ar putea decurge dintr-un dialog politic cuprinzător şi deschis să fie corelată cu o îmbunătăţire concretă şi verificabilă a situaţiei drepturilor omului în cazul tuturor cetăţenilor cubanezi, începând cu eliberarea tuturor deţinuţilor politici şi de conştiinţă;
16.
reaminteşte că următoarea revizuire a poziţiei comune este programată în iunie 2008;
17.
încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, Adunării EUROLAT, guvernului cubanez şi Adunării naţionale a puterii populare, precum şi Femeilor în alb şi lui Oswaldo Payá Sardiñas, laureaţi ai Premiului Saharov decernat de Parlamentul European.
