3.3.2010 B7-0137/2010 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza întrebărilor cu solicitare de răspuns oral B7‑0010/2010 și B7‑0009/2010
în conformitate cu articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură
referitoare la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare
Elmar Brok
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Ioannis Kasoulides
în numele Grupului PPE
PE432.996v01-00 B7‑0137/2010 Rezoluția Parlamentului European referitoare la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare
Parlamentul European,
– având în vedere propunerea de recomandare adresată Consiliului, depusă de Annemie Neyts-Uyttebroeck, în numele Grupului ALDE, și Angelika Beer, în numele Grupului Verts/ALE, privind neproliferarea armelor nucleare și viitorul Tratatului de neproliferare a armelor nucleare (TNP) ( B6-0421/2008 ),
– având în vedere viitoarea Conferință de revizuire a părților la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare, din 2010,
– având în vedere Rezoluția 1887(2009) a Consiliului de Securitate al ONU privind TNP,
– având în vedere Declarația Summitului UE-SUA din 3 noiembrie 2009 (anexa 3),
– având în vedere Rezoluțiile sale anterioare din 26 februarie 2004 JO C 98 E, 23.4.2004, p.
152.
, din 10 martie 2005 JO C 320 E, 15.12.2005, p.
253.
, din 17 noiembrie 2005 JO C 280 E, 18.11.2006, p.453.
și din 14 martie 2007 JO C 301 E, 13.12.2007, p.
146.
referitoare la neproliferarea nucleară și dezarmarea nucleară,
– având în vedere Rezoluția sa din 5 iunie 2008 privind punerea în aplicare a Strategiei europene de securitate și a PESA Texte adoptate, P6_TA(2008)0255 .
,
– având în vedere Strategia Uniunii Europene împotriva proliferării armelor de distrugere în masă (ADM), adoptată de Consiliul European la 12 decembrie 2003,
– având în vedere Declarația Consiliului din 8 decembrie 2008 privind securitatea internațională mai strictă, în special punctele 6, 8 și 9, care evidențiază hotărârea UE de a combate proliferarea armelor de distrugere în masă și a mijloacelor purtătoare de asemenea arme,
– având în vedere rolul central al Grupului furnizorilor nucleari în contextul neproliferării,
– având în vedere Rezoluțiile 1540 (2004) și 1673 (2006) ale Consiliului de Securitate al ONU privind neproliferarea armelor de distrugere în masă,
– având în vedere Tratatul de interzicere totală a experiențelor nucleare, acordurile de garanții generalizate și protocoalele adiționale ale Agenției Internaționale pentru Energie Atomică (AIEA), Convenția privind protecția fizică a materialelor nucleare, Convenția internațională privind reprimarea actelor de terorism nuclear, Codul de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice, Tratatul de reducere a armelor strategice (START I), care a expirat în 2009, și Tratatul de reducere a armelor strategice ofensive (SORT),
– având în vedere raportul privind punerea în aplicare a Strategiei europene de securitate, adoptat de Consiliul European la 11 decembrie 2008,
– având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe ( A6-0234/2009 ),
– având în vedere întrebările adresate la 21 decembrie 2009 Comisiei și Consiliului cu privire la Tratatul de neproliferare ( O-0170/2009 – B7‑0010/2010 , O-0169/2009 – B7‑0009/2010 ),
– având în vedere articolul 115 alineatul (5) și articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât TNP rămâne piatra unghiulară a regimului de neproliferare nucleară și fundamentul principal al procesului de dezarmare nucleară și de utilizare în scopuri pașnice a energiei nucleare,
B. reafirmând drepturilor inalienabile ale părților la TNP de a dezvolta, cerceta, produce și utiliza energia nucleară în scopuri pașnice, în conformitate cu articolul IV din TNP;
C. subliniind necesitatea de a întări în continuare toți cei trei piloni ai TNP, respectiv neproliferarea, dezarmarea și cooperarea în privința utilizării în domeniul civil a energiei nucleare;
D. reafirmând că proliferarea armelor de distrugere în masă și a mijloacelor purtătoare de asemenea arme, către actori atât statali, cât și nestatali, reprezintă una dintre cele mai grave amenințări la adresa stabilității și securității internaționale;
E. având în vedere consensul covârșitor în cadrul Uniunii Europene în ceea ce privește reactivarea și consolidarea TNP în perioada ce precede viitoarea Conferință de revizuire a TNP care va avea loc între 3 și 28 mai 2010 la New York;
F. sperând să se obțină progrese în toate aspectele care vizează dezarmarea, pentru consolidarea securității mondiale;
G. întrucât trebuie să se consolideze TNP ca piatră unghiulară a regimului global de neproliferare și să se recunoască faptul că este nevoie urgentă de asumarea unei poziții curajoase de lider politic și de luarea anumitor măsuri progresive și consecvente pentru reafirmarea validității TNP și consolidarea acordurilor, tratatelor și agențiilor care constituie regimul actual în materie de proliferare și dezarmare, inclusiv, în special, Tratatul privind interzicerea totală a testelor nucleare (CTBT) și Agenția Internațională pentru Energia Atomică (AIEA);
H. subliniind rolul important pe care AIEA l-a avut în soluționarea problemei nucleare iraniene și reafirmând determinarea AIEA de a continua să caute o soluție diplomatică la această problemă;
I. întrucât nu s-au făcut deloc progrese spre realizarea unor țeluri concrete (cum ar fi așa-numitele „13 etape” Organizația Națiunilor Unite: Conferința părților din 2000 de revizuire a Tratatului de neproliferare a armelor nucleare, TNP/CONF 2000/28 (partea I și partea II).
) care urmăresc îndeplinirea obiectivelor TNP convenite la precedentele Conferințe de revizuire, în special în momentul de față când se ivesc amenințări din diverse surse, inclusiv proliferarea crescândă, corelată cu cererea sporită și disponibilitatea din ce în ce mai mare a tehnologiei nucleare și cu posibilitatea ca o asemenea tehnologie și materiale radioactive să cadă în mâinile unor organizații criminale și ale unor teroriști;
J. întrucât UE și-a asumat angajamentul de a utiliza toate instrumentele pe care le are la dispoziție pentru a împiedica, descuraja, opri și, dacă este posibil, elimina programele de proliferare care provoacă îngrijorare la nivel mondial, astfel cum s-a stipulat în mod clar în Strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, adoptată de Consiliul European la 12 decembrie 2003;
K. subliniind necesitatea ca UE să-și intensifice eforturile vizând combaterea fluxurilor de proliferare și a finanțării acesteia, să sancționeze actele de proliferare și să elaboreze măsuri vizând împiedicarea transferurilor intangibile de cunoștințe și know-how prin intermediul tuturor instrumentelor disponibile, inclusiv tratate multilaterale și mecanisme de verificare, controale ale exporturilor coordonate la nivel național și internațional, programe de colaborare vizând reducerea amenințărilor și pârghii politice și economice;
L. întrucât introducerea de „clauze de neproliferare” în acordurile încheiate între UE și state terțe s-a generalizat începând cu 2003;
M. evidențiind necesitatea unei coordonări și colaborări strânse între Uniunea Europeană și partenerii săi, incluzând, în special, Statele Unite și Rusia, în vederea reactivării și consolidării regimului de neproliferare;
N. salutând Declarația de neproliferare și dezarmare (anexa 3) adoptată la Summitul UE-SUA din 3 nov 2009, care a subliniat necesitatea de a menține și de a consolida măsurile multilaterale relevante, în special Tratatul de neproliferare a armelor nucleare, și-a exprimat sprijinul pentru intrarea în vigoare a Tratatului de interzicere totală a experiențelor nucleare și a solicitat începerea negocierilor asupra Tratatului de interzicere a producerii de materiale fisionabile în ianuarie 2010; remarcând, de asemenea, că declarația reiterează necesitatea ca Iranul și Republica Populară Democrată Coreene să își respecte obligațiile internaționale în domeniul nuclear;
O. întrucât Comisia are statut de observator în cadrul Grupului furnizorilor nucleari și în cadrul Conferinței de revizuire a TNP, iar Secretariatul Consiliului participă, de asemenea, la Conferința privind TNP, atât în cadrul delegației Comisiei, cât și al Președinției UE;
P. salutând eforturile de reducere a armelor nucleare și de dezarmare depuse de statele care dețin armament nuclear și subliniind necesitatea de a continua aceste eforturi în domeniul dezarmării nucleare, în conformitate cu articolul IV din TNP;
Q. întrucât este încurajat de noile propuneri de dezarmare, precum cele înaintate de Henry Kissinger, George P. Shultz, William J. Perry și Sam Nunn în ianuarie 2007 și ianuarie 2008, modelul de convenție privind armele nucleare și protocolul Hiroshima-Nagasaki, promovate la nivel mondial de organizațiile civice și liderii politici, și de campanii precum „Global Zero”, potrivit căreia un mijloc important pentru a împiedica proliferarea nucleară și a asigura securitatea globală îl reprezintă luarea de măsuri în direcția eliminării armelor nucleare;
1. invită toate părțile interesate să profite de șansa pe care o oferă viitoarea Conferință ONU din 2010 de revizuire a Tratatului de neproliferare a armelor nucleare pentru a face progrese către obiectivul de dezarmare nucleară completă pe baza unui tratat internațional privind eliminarea progresivă a armelor nucleare la nivel mondial,
2. subliniază necesitatea de a se elabora, la Conferința de revizuire a TNP din 2010, strategii vizând obținerea unui acord asupra tratatului privind stoparea nediscriminatorie a producției de material de fisiune în scopuri militare, ceea ce înseamnă că tratatul astfel negociat ar obliga statele nedeținătoare de arme nucleare sau statele care nu sunt semnatare ale TNP să renunțe la producerea de material de fisiune în scopuri militare și să demonteze toate centrele existente în care se produce material de fisiune în scopuri militare;
3. subliniază că cele cinci state membre ale Consiliului de Securitate al ONU, toate posesoare de arme nucleare, ar trebui să renunțe progresiv la producerea de material de fisiune în scopuri militare și să demonteze toate centrele existente în care se produce material de fisiune în scopuri militare, recunoscând totuși că demararea procesului de dezarmare de către anumite state nu are o influență directă asupra deciziei altor state de a pune capăt programelor lor de proliferare sau de le a continua, ceea ce înseamnă că este nevoie de fermitate în cazul statelor sau organizațiilor care sunt dispuse să demareze sau au demarat deja programe de proliferare a armelor de distrugere în masă;
4. își reiterează solicitarea de revizuire și actualizare a Poziției comune 2005/329/PESC a Consiliului din 25 aprilie 2005 privind Conferința părților din 2005 de revizuire a Tratatului de neproliferare a armelor nucleare OJ L 106, 27.4.2005, p.
32.
, în vederea pregătirii unui rezultat de succes la Conferința din 2010 de revizuire a TNP, care va consolida și mai mult toți cei trei piloni actuali ai TNP și va determina părțile să se angajeze la o dezarmare nucleară totală în final, conform propunerii de Convenție privind armele nucleare;
5. încurajează eforturile de a asigura dezvoltarea unor utilizări pașnice pentru energia nucleară de către țările care doresc să își mențină sau să își dezvolte capacitățile în acest domeniu într-un cadru care reduce riscurile de proliferare și respectă cele mai înalte standarde internaționale în materie de protecție, siguranță și securitate;
6. îndeamnă Consiliul să informeze periodic Parlamentul despre toate reuniunile pregătitoare premergătoare Conferinței de revizuire a TNP din 2010 și să ia pe deplin în considerație opiniile acestuia cu privire la neproliferare și dezarmare în contextul viitoarei Conferințe;
7. reiterează importanța sprijinului activ oferit de Consiliu, în cooperare cu partenerii săi, pentru elaborarea unor propuneri concrete de a supune controlului AIEA producția, utilizarea și reprocesarea tuturor combustibililor nucleari, inclusiv crearea unei bănci internaționale pentru combustibili nucleari; sprijină, în plus, alte inițiative de multilateralizare a ciclului combustibililor nucleari ce vizează utilizarea în scopuri pașnice a energiei nucleare, ținând seama că Parlamentul salută disponibilitatea Consiliului și Comisiei de a contribui cu până la 25 de milioane EUR la crearea unei bănci pentru combustibili nucleari sub controlul AIEA, și speră ca acțiunea comună pentru crearea băncii să fie aprobată fără întârziere;
8. sprijină AIEA și activitatea sa importantă în domeniul protecției, siguranței și securității nucleare;
9. sprijină eforturile suplimentare de consolidare a mandatului AIEA, inclusiv aplicarea generală a protocoalelor adiționale la acordurile de garanții ale AIEA, precum și alte măsuri destinate să dezvolte încrederea reciprocă și să asigure disponibilitatea unor resurse suficiente pentru ca organizația să își îndeplinească rolul vital în garantarea siguranței activităților nucleare;
10. sprijină pe deplin consolidarea și îmbunătățirea metodelor de verificare a conformități cu toate instrumentele de neproliferare disponibile;
11. solicită intensificarea eforturilor de asigurare a universalizării și aplicării eficiente a normelor și instrumentelor de neproliferare, îndeosebi prin îmbunătățirea metodelor de verificare;
12. solicită o evaluare a eficienței utilizării clauzelor de neproliferare a ADM în acordurile încheiate între UE cu țări terțe;
13. sprijină lupta împotriva terorismului nuclear, precum și toate măsurile destinate să prevină dobândirea de către teroriști a unor ADM și susține Inițiativa mondială de combatere a terorismului nuclear și Inițiativa de securitate împotriva proliferării;
14. invită statele membre să facă schimburi de bune practici în vederea îmbunătățirii standardelor de siguranță și a practicilor de securitate nucleară și să impună standarde mai stricte de securitate nucleară pentru a reduce riscul de terorism nuclear;
15. sprijină intrarea anticipată în vigoare a Tratatului de interzicere totală a experiențelor nucleare și, între timp, respectarea constantă a moratoriilor privind testelor nucleare;
16. solicită intensificarea dialogului cu noua administrație americană și cu toate puterile nucleare, în scopul stabilirii unei agende comune pentru reducerea progresivă a stocului de focoase nucleare; sprijină în special eforturile realizate de Statele Unite și Rusia vizând reducerea semnificativă a armamentului lor nuclear, astfel cum s-a convenit în cadrul acordurilor START I și SORT, și insistă să se ratifice CTBT și să se reînnoiască acordul START;
17. salută, în acest context, decizia Federației Ruse și a SUA de a purta negocieri în vederea încheierii unui nou acord cuprinzător și obligatoriu din punct de vedere juridic, care să înlocuiască Tratatul de reducere a armelor strategice (START), expirat în decembrie 2009, precum și semnarea la Moscova, la 6 iulie 2009, de către președinții Barack Obama și Dmitri Medvedev, a unei înțelegeri comune în vederea încheierii unui acord în continuarea START-1;
18. salută progresele recente înregistrate în cadrul negocierilor dintre SUA și Rusia și așteaptă cu nerăbdare un acord final în contextul următoarei runde de discuții care va demara la Geneva, la 9 martie;
19. salută declarația președintelui Obama referitoare la intenția sa de a continua ratificarea CTBT; invită Consiliul să contribuie în mod pozitiv și proactiv, în strânsă cooperare cu SUA și Rusia, la pregătirile viitoarei Conferințe de revizuire a TNP, care va avea loc în 2010;
20. îndeamnă Iranul să se angajeze față de AIEA pentru soluționarea tuturor chestiunilor pendinte privind programul nuclear al Iranului și, în acest scop, coopereze pe deplin cu Agenția asigurând-i accesul și furnizându-i informațiile pe care Agenția le solicită pentru soluționarea acestor chestiuni;
21. sprijină abordarea duală în ceea ce privește programul nuclear al Iranului; îndeamnă din nou Iranul să își respecte pe deplin și fără întârziere obligațiile care decurg din rezoluțiile pertinente ale Consiliului de Securitate al ONU și ale AIEA, în special să îndeplinească cerințele stabilite în Rezoluția Consiliului Guvernatorilor AIEA din 27 noiembrie 2009; îndeamnă Consiliul să sprijine acțiunile Consiliului de Securitate al ONU în cazul în care Iranul continuă să nu coopereze cu comunitatea internațională în ceea ce privește programul său nuclear; invită Consiliul să fie pregătit să ia măsurile „inteligente”, direcționate și concentrate pe neproliferare care se impun și care să însoțească acest proces al CSONU;
22. invită comunitatea internațională să acționeze rapid pentru elaborarea unui set adecvat de noi sancțiuni împotriva Iranului, ca urmare a programului său nuclear, în cazul în care Iranul refuză în continuare să accepte aranjamentul propus de alte țări de a schimba o mare parte din uraniul său slab îmbogățit cu combustibil de uraniu cu o puritate mai mare destinat unor scopuri medicale și dacă raportul AIEA de după inspecția de la Isfahan confirmă riscul de a produce arme și refuzul Iranului de a se conforma rezoluției ONU în acest sens;
23. subliniază că incertitudinile cu privire la natura programului nuclear iranian periclitează sistemul de neproliferare și stabilitatea în regiune și în lume; susține obiectivul de a se ajunge la o soluție pe calea negocierilor cu Iranul, pe baza dublei strategii a dialogului și a sancțiunilor, în coordonare cu alți membri ai Consiliului de Securitate și cu Agenția Internațională pentru Energie Atomică;
24. solicită Iranului să se angajeze serios și constructiv în negocierile cu China, Franța, Germania, Federația Rusă, Regatul Unit și Statele Unite, cu sprijinul Înaltei Reprezentante a Uniunii Europene - (P-5+1), pentru a asigura progresul dialogului privind chestiunea nucleară demarat la Geneva la 1 octombrie 2009;
25. își reiterează angajamentul de a căuta o soluție cuprinzătoare și adecvată, de lungă durată, la problema nucleară iraniană, prin dialog și negociere, plecând de la respectarea de către Iran a rezoluțiilor Consiliului de Securitate al ONU;
26. solicită Republicii Populare Democrate Coreene să își respecte obligațiile ce îi revin în temeiul Declarației Comune din septembrie 2005 și să ia măsuri în vederea unei denuclearizări ireversibile și verificabile; reiterează importanța aplicării integrale și transparente a Rezoluțiilor 1718 și 1874 ale Consiliului de Securitate al ONU ca instrumente pentru a limita activitățile de proliferare desfășurate de Republica Populară Democrată Coreeană și a convinge acest stat să reia negocierile între cele 6 părți și denuclearizare;
27. sprijină convocarea Summitului privind securitatea nucleară în aprilie 2010, recunoscând că utilizarea și comercializarea neautorizată de materiale nucleare constituie o amenințare imediată gravă la adresa securității mondiale; așteaptă să primească propuneri concrete pentru sporirea securității materialelor nucleare vulnerabile, printre care s-ar putea număra măsuri eficiente de investigare a cazurilor în care astfel de materiale au fost deturnate ilegal și de urmărire în justiție a celor responsabili;
28. recunoaște importanța Codului de conduită al AIEA privind siguranța și securitatea surselor radioactive și Ghidul conex privind importul și exportul de surse radioactive pentru prevenirea atacurilor radioactive; va depune eforturi pentru aplicarea lor la nivel mondial;
29. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Vicepreședintei Comisiei/Înaltei Reprezentante a Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, Consiliului, Comisiei, Secretarului General al ONU, președintelui Conferinței din 2010 de revizuire a TNP și directorului general al AIEA.
