P6_TA(2007)0235
Consiliul Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru Drepturile Omului
B6-0234/2007
Rezoluţia legislativă a Parlamentului European din 7 iunie 2007 privind cea de-a cincea sesiune a Consiliului Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru Drepturile Omului (UNHRC)
Parlamentul European,
–
având în vedere rezoluţiile sale anterioare privind Comisia Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru Drepturile Omului, începând cu anul 1996, în special Rezoluţia din 16 martie 2006 privind rezultatul negocierilor asupra Consiliului pentru Drepturile Omului şi a 62-a sesiune a UNCHR JO C 291 E, 30.11.2006, p.
40
9
.
, precum şi Rezoluţiile din 29 ianuarie 2004 privind relaţiile dintre Uniunea Europeană şi Organizaţia Naţiunilor Unite JO C 96 E, 21.4.2004, p.79.
, din 9 iunie 2005 privind reforma Organizaţiei Naţiunilor Unite JO C 124 E, 25.5.2006, p.
549.
, din 29 septembrie 2005 privind rezultatul Reuniunii mondiale la nivel înalt a Organizaţiei Naţiunilor Unite din 14-16 septembrie 2005 JO C 227 E, 21.9.2006, p.
582..
, precum şi cea din 26 aprilie 2007 privind raportul anual privind drepturile omului în lume 2006 şi politica UE în domeniu
Texte adoptate
, P6_TA(2007)0165 .
,
–
având în vedere rezoluţiile sale de urgenţă privind drepturile omului şi democraţia,
–
având în vedere Rezoluţia A/RES/60/251 a Adunării Generale a Organizaţiei Naţiunilor Unite de înfiinţare a Consiliului pentru Drepturile Omului (UNHRC),
–
având în vedere sesiunile anterioare ale UNHRC,
–
având în vedere cea de-a cincea sesiune a UNHRC care va avea loc în curând,
–
având în vedere rezultatul activităţii grupurilor de lucru ale UNHRC privind procedura de depunere a unei plângeri, evaluarea periodică universală (EPU), viitorul sistem de consultare de experţi, agenda, programul anual de lucru, metodele de lucru, regulamentul de procedură şi evaluarea procedurilor speciale,
–
având în vedere rezultatele alegerilor pentru UNHRC, care au avut loc pe data de 17 mai 2007,
–
având în vedere articolul 103 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A.
întrucât respectarea, promovarea şi garantarea universalităţii drepturilor omului fac parte integrantă din
acquis-ul
etic şi juridic al Uniunii Europene şi reprezintă una din pietrele de temelie ale unităţii şi integrităţii europene,
B.
întrucât Organizaţia Naţiunilor Unite poate constitui acum, la fel ca şi în trecut, una dintre cele mai adecvate organizaţii pentru abordarea cuprinzătoare a aspectelor legate de drepturile omului şi de provocările cu care umanitatea se confruntă în prezent,
C.
întrucât UNHRC ar putea să ofere o platformă eficientă pentru consolidarea protecţiei şi promovării drepturilor omului în cadrul ONU,
D.
întrucât cea de-a cincea sesiune a UNHRC va fi una esenţială în această privinţă, deoarece va finaliza revizuirea mecanismelor şi mandatelor şi va elabora metodologia pentru EPU,
E.
întrucât credibilitatea UNHRC se bazează pe adoptarea acestor reforme şi mecanisme, într-un mod care îi va consolida capacitatea de abordare a cazurilor de încălcare a drepturilor omului din întreaga lume,
F.
întrucât a fost înfiinţată o delegaţie ad hoc a Parlamentului European pentru cea de-a cincea sesiune a UNHRC, astfel cum s-a întâmplat şi în anul trecut, şi, înainte de aceasta, în cazul predecesorului Consiliului, Comisia ONU pentru Drepturile Omului,
1.
ia notă de rezultatele din primul an de activitate a UNHRC; salută programul ambiţios pe care UNHRC şi l-a stabilit, care includea evaluarea procedurilor şi metodelor sale de lucru, în special crearea şi punerea în aplicare a EPU, precum şi evaluarea procedurilor speciale;
2.
salută organizarea de sesiuni speciale pentru a răspunde la crizele urgente; îşi exprimă totuşi îngrijorarea în legătură cu faptul că UNHRC nu a acţionat în multe dintre cele mai urgente situaţii din lume privind drepturile omului;
3.
regretă, în special, slăbiciunea rezoluţiei UNHRC privind situaţia din Darfur, precum şi decizia luată în conformitate cu procedura confidenţială de a întrerupe examinarea în conformitate cu procedura "1503" a plângerilor legate de încălcările drepturilor omului comise de către Iran şi Uzbekistan; observă că natura confidenţială a procedurii "1503" nu a antrenat rezultatele aşteptate în ceea ce priveşte o mai bună cooperare din partea autorităţilor vizate; solicită introducerea de proceduri mai transparente;
4.
salută semnarea Convenţiei privind protecţia tuturor persoanelor împotriva dispariţiilor forţate, la numai un an de la adoptarea acesteia de către Adunarea Generală a ONU; invită toate statele membre ONU să ratifice Convenţia şi îşi reafirmă susţinerea deplină pentru campania de semnare şi ratificare;
5.
observă rezultatele alegerilor Adunării Generale a ONU din 17 mai 2007 pentru 14 noi membri ai UNHRC;
6.
salută faptul că Republica Belarus nu a fost aleasă în UNHRC, având în vedere condamnarea acesteia de către Adunarea Generală a ONU, cu patru luni înainte, pentru încălcarea drepturilor omului şi lipsa de cooperare în cadrul procedurilor speciale;
7.
solicită organizarea de alegeri competitive în toate regiunile, în vederea asigurării unei adevărate opţiuni printre statele membre ale ONU; regretă faptul că au fost alese unele ţări cu antecedente în domeniul drepturilor omului, care au fost şterse;
8.
reafirmă necesitatea ca membrii UNHRC să-şi respecte obligaţia de a coopera pe deplin în cadrul procedurilor speciale, astfel încât să-şi pună în valoare rolul de conservare a universalităţii drepturilor omului;
9.
încurajează Uniunea Europeană să continue să solicite instituirea unor criterii de eligibilitate în UNHRC, precum şi supravegherea aplicării efective a angajamentelor electorale făcute de statele membre;
10.
subliniază faptul că eficienţa şi credibilitatea UNHRC în domeniul protecţiei drepturilor omului se bazează pe cooperarea în cadrul procedurilor speciale şi pe aplicarea lor deplină, precum şi pe adoptarea reformelor şi mecanismelor, într-un mod în care să îi consolideze capacitatea de abordare a cazurilor de încălcare a drepturilor omului din întreaga lume;
Evaluarea procedurilor şi mecanismelor
11.
consideră că EPU ar putea constitui un mijloc de ameliorare a universalităţii supravegherii angajamentelor şi practicilor în domeniul drepturilor omului din întreaga lume prin supunerea tuturor statelor membre ale ONU unui control şi unui tratament egal;
12.
subliniază că acest obiectiv poate fi îndeplinit decât în cazul în care revizuirea implică o expertiză independentă în toate etapele procesului de evaluare, precum şi un mecanism de urmărire eficient, orientat către rezultate; îşi exprimă profunda îngrijorare în legătură cu tendinţa actuală în această chestiune;
13.
invită aşadar toate statele membre ale ONU să garanteze faptul că evaluarea se bazează pe informaţii obiective şi fiabile, precum şi pe standarde de evaluare, precum Declaraţia universală a drepturilor omului şi alte obligaţii şi angajamente, printre care angajamentele electorale;
14.
solicită includerea în procesul de evaluare a dispoziţiilor de urmărire, cerând statelor evaluate să transmită UNHRC rapoarte privind punerea în aplicare a recomandărilor;
15.
subliniază importanţa transparenţei procesului pentru toţi participanţii şi părţile interesate, precum şi a participării efective a ONG-urilor la acest proces;
16.
subliniază că procedurile speciale se află în centrul mecanismului ONU pentru drepturile omului, jucând un rol esenţial în protecţia şi promovarea drepturilor omului;
17.
îndeamnă aşadar toate statele membre ale ONU să ţină aceste proceduri speciale departe de influenţa politică a guvernelor şi să garanteze faptul că recomandările ca urmare a intervenţiilor lor şi a constatărilor realizate în cursul unor asemenea intervenţii rămân în continuare elemente esenţiale în calitatea expertizei;
18.
este profund îngrijorat în acest sens de proiectul de Cod de conduită pentru procedurile speciale prezentat în numele Grupului African, care slăbeşte în mod semnificativ mecanismele şi capacitatea lor de protecţie;
19.
subliniază că, în cazul adoptării unui cod de conduită, acesta ar trebui limitat la etica profesională şi la principiile deţinătorilor de mandate şi ar trebui să specifice obligaţiile statelor de a coopera în cadrul procedurilor speciale, mai ales prin respectarea independenţei acestora şi facilitare activităţii lor;
20.
solicită asistenţă continuă pentru procedurile speciale, în ceea ce priveşte finanţarea şi personalul;
21.
subliniază că evaluarea mandatelor procedurilor speciale ar trebui realizată în consultare cu mai mulţi deţinători de mandate pentru a evita slăbirea capacităţii de protecţie a sistemului de proceduri; subliniază în special că EPU, împreună cu sesiunile speciale, ar trebui să reprezinte un mecanism suplimentar pentru abordarea cazurilor de încălcare a drepturilor omului şi nu ar trebui să înlocuiască procedurile speciale cu mandatele ţărilor;
22.
ia notă că agenda UNHRC ar trebui să combine caracterul previzibil şi flexibilitatea în vederea abordării crizelor emergente în domeniul drepturilor omului;
Implicarea Uniunii Europene
23.
recunoaşte implicarea activă a Uniunii Europene şi a statelor sale membre în primul an de activitate al UNHRC şi speră că preşedinţia acestuia, deţinută de România, va fi încununată de succes;
24.
invită UE să-şi reafirme şi să-şi consolideze poziţia fermă în legătură cu îngrijorările exprimate, în special referitoare la EPU, şi cu evaluarea procedurilor speciale, care sunt esenţiale pentru o funcţionare viitoare eficientă a UNHRC; îndeamnă UE să respingă orice compromis care ar pune în pericol capacitatea UNHRC de a-şi juca pe deplin rolul de protecţie şi promovare a drepturilor omului în întreaga lume;
25.
îşi reiterează apelul adresat Uniunii Europene de a utiliza mai eficient ajutoarele şi sprijinul politic acordate ţărilor terţe pentru a le stimula să coopereze cu HRC;
26.
consideră că statele membre ale UE ar trebui să acţioneze în mod coerent şi coordonat pentru a contribui la succesul Consiliului;
27.
aşteaptă să primească studiile comandate de Subcomisia pentru drepturile omului cu privire la situaţia drepturilor omului în statele membre ale UNHRC şi cu privire la eficienţa rolului jucat de statele membre ale UE în acesta;
28.
invită ţările care au semnat cu UE acorduri care includ clauze legate de drepturile omului, să coopereze cu UE pentru creşterea potenţialului Consiliului de consolidare a drepturilor omului pe plan mondial; invită delegaţiile şi adunările interparlamentare ale Parlamentului European să examineze acest aspect cu ocazia reuniunilor lor;
29.
acordă delegaţiei Parlamentului European mandatul pentru cea de-a cincea sesiune a HRC de a transmite preocupările exprimate în prezenta rezoluţie, invită delegaţia să prezinte un raport privind această vizită Subcomisiei pentru drepturile omului şi consideră important ca Parlamentul European să trimită în continuare delegaţii la sesiunile relevante ale HRC;
o
o o
30.
încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului şi Comisiei, guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Consiliului de securitate al ONU, Secretarului General al ONU, Preşedintelui celei de-a 61-a Adunări Generale a ONU, Preşedintelui Consiliului ONU pentru Drepturile Omului, Înaltului Comisar ONU pentru Drepturile Omului, precum şi grupului de lucru UE-ONU, înfiinţat de Comisia pentru afaceri externe.
