Răspuns dat de dna Ferrero-Waldner în numele Comisiei
(22 iunie 2009)
După cum a fost explicat anterior mai multor membri, Comisia urmărește îndeaproape proiectul Yasuní și a salutat în câteva rânduri dorința Ecuadorului de a explora căi inovatoare de soluționare a dublei provocări privind schimbările climatice și conservarea biodiversității, precum și de protejare a intereselor populațiilor autohtone.
Încă de la început, Comisia și-a manifestat interesul pentru detaliile propunerii privind proiectul Yasuní și după Decretul nr.
1572 din 5 februarie 2009, Comisia a reafirmat sprijinul politic acordat acestei inițiative.
Din nefericire, actualele instrumente financiare și mecanisme de punere în aplicare pe care Comisia le are la dispoziție în cadrul programelor sale de cooperare în domeniul dezvoltării nu oferă un cadru adecvat prin care să fie angajate resurse pentru participarea la această inițiativă.
După cum distinșii membri menționează în întrebarea dumnealor, noua propunere de strângere de fonduri constă în emiterea de certificate de garanție Yasuní (CGY), în scopul ca aceste certificate să poată fi comercializate în temeiul mecanismului de dezvoltare curată (MDC) din cadrul Protocolului de la Kyoto și, eventual, în temeiul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii.
Prin susținerea unor proiecte în străinătate de reducere a emisiilor și prin contabilizarea reducerilor realizate în cadrul propriilor angajamente, mecanismul de dezvoltare curată le permite țărilor industrializate îndeplinirea parțială a angajamentelor de reducere a emisiilor.
Cu toate acestea, conform informațiilor Comisiei, nu există încă metodologii aprobate pentru proiectele care evită emisiile de carbon prin evitarea exploatării resurselor petroliere, deși acest lucru nu împiedică autoritățile ecuadoriene să urmărească validarea unei noi metodologii de către Comitetul executiv al mecanismului de dezvoltare curată.
Comisia este la curent că Agenția germană de cooperare în domeniul dezvoltării (GTZ) sprijină cercetările pe această temă.
În cadrul viitorului acord al Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice pentru perioada 2013-2020, UE este angajată în realizarea obiectivului de stabilire a unui sistem de stimulente susținut la nivel internațional în vederea reducerii defrișărilor și a degradării pădurilor în țările în curs de dezvoltare.
În comunicarea sa din octombrie 2008 privind „Abordarea problemelor legate de defrișări și de degradarea pădurilor pentru a combate schimbările climatice și reducerea biodiversității” COM(2008)645 final , Comisia a propus ca în negocierile internaționale privind schimbările climatice să lucreze la dezvoltarea unui mecanism mondial privind carbonul forestier prin care țările în curs de dezvoltare să fie recompensate pentru reducerea emisiilor, obiectiv realizat prin acțiuni de reducere a defrișărilor și a degradării pădurilor.
Înainte ca includerea pădurilor pe piețele carbonului să devină o opțiune realistă, ar trebui îndeplinite anumite precondiții.
În primul rând, ar trebui să existe un acord internațional care să prevadă reduceri substanțiale ale emisiilor pe termen mediu.
Acesta ar fi necesar pentru a genera o cerere suficient de mare de credite pentru reducerea emisiilor, în scopul prevenirii unui echilibru între reducerea defrișărilor și interzicerea emisiilor generate de combustibilii fosili.
În al doilea rând, ca și în cazul proiectelor de împădurire și de reîmpădurire din cadrul mecanismului de dezvoltare curată, impactul secundar al reducerii defrișărilor asupra emisiilor de carbon ar trebui monitorizat în mod corespunzător și verificat în mod independent.
În al treilea rând, permanența creditelor forestiere și răspunderea sunt aspecte importante care ar trebui rezolvate.
De asemenea, Comisia a subliniat în comunicarea sa că, sub rezerva îndeplinirii precondițiilor de mai sus, s-ar putea avea în vedere pe termen scurt o etapă pilot care să le permită guvernelor să folosească aceste reduceri de emisii cauzate în urma defrișărilor și a degradării pădurilor pentru a le ajuta să-și atingă obiectivele post-2012 de reducere a emisiilor.
În sfârșit, includerea creditelor forestiere în sistemul de comercializare a certificatelor de emisii al UE ar trebui luată în considerare numai după o analiză temeinică a experienței acumulate în urma utilizării creditelor pentru defrișări, ca măsură a respectării obligațiilor impuse guvernelor, și în orice caz, numai pentru perioada de după 2020.
