15.12.2009 B7-0276/2009 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza întrebării cu solicitare de răspuns oral B7-0238/2009
în conformitate cu articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură
referitoare la drepturile omului, simbolurile religioase şi subsidiaritate
Sophia in 't Veld
,
Jeanine Hennis-Plasschaert
în numele Grupului ALDE
PE432.860v01-00 B7‑0276/2009 Rezoluţia Parlamentului European referitoare la drepturile omului, simbolurile religioase şi subsidiaritate
Parlamentul European ,
– având în vedere libertatea de gândire, de conştiinţă şi de religie, dreptul la educaţie şi interzicerea discriminării, astfel cum sunt protejate de articolele 9 şi 14 din Convenţia europeană a drepturilor omului (CEDO), de Protocolul nr.
1 articolul 2 din aceasta şi de articolele 10, 14 şi 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,
– având în vedere hotărârea Curţii Europene a Drepturilor Omului în cauza Lautsi/Italia,
– având în vedere Tratatul de la Lisabona şi aderarea viitoare a UE la Convenţia europeană a drepturilor omului,
– având în vedere întrebarea adresată Comisiei la 4 decembrie 2009 privind apărarea principiului subsidiarităţii ( O-0152/2009 – B7/0238),
– având în vedere articolul 115 alineatul (5) şi articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât articolul 6 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) prevede că „drepturile fundamentale, astfel cum sunt garantate prin Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale şi astfel cum rezultă din tradiţiile constituţionale comune statelor membre, constituie principii generale ale dreptului Uniunii”;
B. întrucât, pe baza articolului 6 alineatul (2) din TUE, UE recunoaşte importanţa CEDO şi a jurisprudenţei Curţii Europene a Drepturilor Omului;
C. întrucât, Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene a fost elaborată pe baza textului şi a aquisului Convenţiei europene a drepturilor omului şi întrucât aceasta are caracter obligatoriu pentru statele membre ale UE, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din TUE, care prevede că „Uniunea recunoaşte drepturile, libertăţile şi principiile prevăzute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene din 7 decembrie 2000, astfel cum a fost adaptată la 12 decembrie 2007, la Strasbourg, care are aceeaşi valoare juridică cu cea a tratatelor”,
D. întrucât Tratatul de la Lisabona prevede că „Uniunea aderă la Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăţilor fundamentale”, garantând astfel că, în sfera sa de competenţă, UE nu încalcă Convenţia europeană a drepturilor omului;
E. întrucât aderarea la CEDO este o condiţie obligatorie pentru aderarea la UE în conformitate cu criteriile de la Copenhaga; întrucât la baza dialogului internaţional privind drepturile omului iniţiat de UE se află CEDO şi Carta drepturilor fundamentale;
F. întrucât CEDO respectă pe deplin principiul subsidiarităţii, având în vedere faptul că Curtea Europeană a Drepturilor Omului intervine doar după ce căile de atac interne au fost epuizate şi doar atunci când un stat parte la convenţie nu respectă drepturile omului şi libertăţile fundamentale enunţate în convenţia pe care a semnat-o; întrucât, în plus, CEDO prevede mecanisme de recurs,
1. îşi declară sprijinul pentru principiul separării bisericii de stat ,libertatea de gândire, de conştiinţă şi de religie, dreptul la educaţie şi interzicerea discriminării, acestea fiind valori de bază ale UE;
2. subliniază că drepturile şi libertăţile fundamentale reprezintă drepturi inalienabile şi individuale ale fiecărui cetăţean al UE;
3. consideră că statele membre au datoria de a acţiona în vederea garantării libertăţii religioase şi libertăţii de conştiinţă ale tuturor cetăţenilor şi de a se asigura că instituţiile publice sau de stat de la toate nivelurile de guvernare reprezintă toţi cetăţenii, indiferent de convingerile, religia sau filozofia acestora, fără a-i discrimina; subliniază că un nivel ridicat de protecţie a drepturilor şi libertăţilor va reduce necesitatea intervenţiilor la nivel juridic; consideră că statele membre trebuie să asigure şi să protejeze libertatea de religie şi libertatea de conştiinţă a minorităţilor, indiferent dacă au sau nu o formă de organizare, printre altele prin încurajarea cetăţenilor să găsească soluţii comune, bazate pe respect reciproc, în cadrul comunităţilor lor;
4. consideră că libertatea de religie implică utilizarea, purtarea sau afişarea simbolurilor religioase, dar că afişarea obligatorie a simbolurilor religioase în clădirile utilizate de autorităţile publice, cum ar fi şcolile sau tribunalele, care susţin o anumită religie sau atitudine faţă de viaţă în defavoarea alteia sau prin care sunt interzise simboluri ale unei anumite religii sau atitudini faţă de viaţă în mod discriminator, limitează inutil libertatea de religie şi libertatea de conştiinţă;
5. subliniază că, pe baza principiului subsidiarităţii, statele membre trebuie să respecte şi să aplice şi la nivel naţional drepturile omului şi libertăţile fundamentale, prevăzute de CEDO şi de Carta drepturilor fundamentale;
6. subliniază că aplicarea hotărârilor Curţii Europene a Drepturilor Omului reprezintă o obligaţie legală la nivel naţional, internaţional şi european, care decurge atât în baza angajamentelor asumate prin semnarea şi ratificarea CEDO, cât şi a statutului de membru al UE, astfel cum prevede articolul 6 din TUE;
7. consideră că Curtea Europeană a Drepturilor Omului trebuie să îşi desfăşoare activitatea în mod complet independent şi că hotărârile acesteia trebuie contestate în instanţă, nu pe scena politică;
8. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Comisiei, Consiliului, parlamentelor şi guvernelor statelor membre şi Consiliului Europei.
