P7_TA(2010)0187
Dialogul dintre universități și mediul de afaceri: un nou parteneriat pentru modernizarea universităților europene
A7-0108/2010
Rezoluția Parlamentului European din 20 mai 2010 referitoare la dialogul dintre universități și mediul de afaceri: un nou parteneriat pentru modernizarea universităților europene ( 2009/2099(INI) )
Parlamentul European
, –
având în vedere Comunicarea Comisiei din 2 aprilie 2009 intitulată „Un nou parteneriat pentru modernizarea universităților: forumul UE pentru dialogul universități-întreprinderi” ( COM(2009)0158 ),
–
având în vedere Comunicarea Comisiei din 10 mai 2006 intitulată „Rezultatele programului de modernizare a universităților: educație, cercetare și inovare”, ( COM(2006)0208 ),
–
având în vedere concluziile Președinției formulate în urma Consiliului European de la Lisabona din 23 și 24 martie 2000,
–
având în vedere concluziile Președinției formulate în urma Consiliului European din 13-14 martie 2008, în special partea privind investițiile în oameni și modernizarea piețelor muncii,
–
având în vedere concluziile Președinției formulate în urma Consiliului European din 19 și 20 martie 2009, în special partea privind valorificarea deplină a Strategiei reînnoite de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă,
–
având în vedere Rezoluția Consiliului din 15 noiembrie 2007 privind noile competențe pentru noile locuri de muncă JO C 290, 4.12.2007, p.
1.
,
–
având în vedere Concluziile Consiliului din 12 mai 2009 privind un cadru strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării profesionale („ET 2020”) JO C 119, 28.5.2009, p.
2.
,
–
având în vedere Rezoluția sa din 16 ianuarie 2008 intitulată „Educația adulților: Niciodată nu este prea târziu să înveți Texte adoptate, P6_TA(2008)0013 .
,
–
având în vedere Rezoluția sa din 23 septembrie 2008 privind Procesul de la Bologna și mobilitatea studenților Texte adoptate, P6_TA(2008)0423 .
,
–
având în vedere Avizul Comitetului Regiunilor privind dialogul universități-întreprinderi CdR 157/2009 fin.
din 4 decembrie 2009 și Avizul Comitetului Economic și Social SOC/347.
din 17 decembrie 2009,
–
având în vedere studiul publicat de Parlamentul European intitulat „Dezvoltarea în continuare a dialogului universități-întreprinderi,”
–
având în vedere articolele 165 și 166 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
–
având în vedere articolul 48 din Regulamentul său de procedură,
–
având în vedere raportul Comisiei pentru cultură și educație și avizul Comisiei pentru industrie, cercetare și energie ( A7-0108/2010 ),
A.
întrucât Consiliul European din 19 și 20 martie 2009 a solicitat statelor membre să încurajeze parteneriatele dintre întreprinderi, institutele de cercetare și instituțiile de învățământ și formare;
B.
întrucât comunicatul Conferinței miniștrilor europeni responsabili cu învățământul superior din 28-29 aprilie 2009 solicită politicilor publice să recunoască „pe deplin valoarea diferitelor misiuni ale învățământului superior, care se întind de la învățare și de la cercetare până la serviciul adus comunității, trecând prin angajamentul față de coeziunea socială și dezvoltarea culturală”;
C.
întrucât universitățile, având în vedere funcția lor triplă (educație, cercetare și inovație), joacă un rol esențial pentru viitorul Uniunii și formarea cetățenilor ei și întrucât trebuie amintit că rolul învățământului superior este de a oferi un mediu de învățare care să favorizeze autonomia, creativitatea și utilizarea optimă a cunoștințelor;
D.
întrucât stabilirea politicilor în materie de educație rămâne de competența statelor membre, care sunt răspunzătoare pentru organizarea, conținutul și reformarea sistemelor lor de învățământ;
E.
întrucât diferențele dintre nivelurile economice și sociale ale locuitorilor din diferitele părți ale Europei solicită echilibrarea oportunităților educaționale pentru toți cetățenii Uniunii Europene și sprijin pentru tineretul talentat dezavantajat din punct de vedere economic;
F.
întrucât criza economică, care duce la pierderea locurilor de muncă,continuă și evidențiază importanța existenței unei cooperări extrem de eficiente între instituțiile de învățământ superior și întreprinderi;
G.
întrucât implementarea, coordonarea și promovarea unei abordări coerente se impune cu urgență în toate țările semnatare ale Procesului de la Bologna, în special în domeniul mobilității studenților și al recunoașterii depline a diplomelor, iar realizarea acestui lucru necesită evaluarea adecvată a procesului amintit, care să identifice dificultățile și obstacolele;
H.
întrucât Comisia Europeană joacă un rol important în ceea ce privește facilitarea schimburilor de informații și bune practici dintre statele membre și țările din vecinătatea UE;
I.
întrucât diversitatea instituțiilor de învățământ superior, a cercurilor de afaceri și a tipurilor de cooperare împiedică, în mare măsură, stabilirea de comun acord a unui model ideal de cooperare, în concordanță cu profilul, prioritățile și cerințele fiecărei instituții europene în parte; întrucât trebuie menținute, în orice situație, autonomia universităților și capacitatea acestora de a alege modelele de parteneriate de afaceri cele mai adecvate pentru scopurile lor;
J.
întrucât educația este o sarcină a societății în întregul ei, față de care statul nu trebuie să-și decline responsabilitatea financiară;
K.
întrucât învățământul superior rămâne o responsabilitate publică și, prin urmare, este necesară finanțarea publică a universităților pentru a asigura o finanțare egală a tuturor domeniilor de studiu, de exemplu științele umaniste; întrucât este important ca universitățile să fie sprijinite financiar (de exemplu, prin parteneriate public-private), garantându-li-se în același timp autonomia și sistemele de asigurare a calității;
L.
întrucât educația și formarea profesională, menite să conducă la însușirea fundamentelor de cultură generală și cultură civică, reprezintă mijloace excelente pentru ajutarea regiunilor subdezvoltate alături de crearea de locuri de muncă și promovarea competitivității, și reprezintă elemente fundamentale ale pluralității culturale și intelectuale, precum și ale vieții civice;
M.
întrucât cooperarea dintre universități și întreprinderi este sprijinită prin numeroase programe ale UE, dar aceste acțiuni nu sunt întotdeauna coordonate la nivelul instituțiilor,
1.
salută comunicarea Comisiei menționată mai sus, intitulată „Un nou parteneriat pentru modernizarea universităților: Forumul UE pentru dialogul universități-întreprinderi” și domeniile pe care le propune în vederea unei viitoare cooperări;
2.
salută comunicarea Comisiei în care se evaluează primii trei ani de funcționare a Forumului european pentru dialogul dintre universități și întreprinderi și se stabilesc provocările viitoare, cum ar fi încurajarea inovației, a spiritului întreprinzător, promovarea cercetării, intensificarea transferului de cunoștințe și atragerea de tineri cercetători pe piața europeană a muncii;
3.
recunoaște că provocările identificate în comunicare nu sunt noi și că, până în prezent, nu au fost abordate cu succes; consideră, cu toate acestea, că dialogul continuu și colaborarea la nivel local, regional, național și european, inclusiv schimburile de cele mai bune practici în ceea ce privește programele și instrumentele, sunt de o importanță hotărâtoare în stabilirea de legături mai strânse și parteneriate între universități și sectorul întreprinderilor, contribuind astfel la depășirea eventualelor obstacole culturale, instituționale și operaționale dintre ele și la construirea unei societăți bazate pe cunoaștere, la dezvoltarea cercetării aplicate și la îmbunătățirea perspectivelor de integrare pe piața muncii a absolvenților;
4.
recunoaște existența unor diferențe foarte mari între universitățile europene, în ceea ce privește mărimea, resursele, disciplinele, organizarea, naționalitățile și tipul acestora; consideră, totuși, că fiecare dintre ele ar putea beneficia în felul său de colaborarea la nivel național și transfrontalier cu sectorul întreprinderilor, cu condiția unei cunoașteri clare a contextului actual în care are loc dezvoltarea capacităților lor în domeniile cercetării și educației; consideră că și la nivel regional se realizează o contribuție semnificativă la intensificarea colaborării dintre universități și sfera afacerilor;
5.
salută comunicatul Conferinței miniștrilor europeni responsabili cu învățământul superior din 28-29 aprilie 2009, care subliniază angajamentul lor „de a realiza obiectivele spațiului european al învățământului superior, un spațiu în care învățământul superior este o responsabilitate publică și în care toate instituțiile de învățământ superior răspund nevoilor generale ale societății prin asigurarea diversității misiunilor lor”;
6.
aderă la opinia conform căreia dialogul și cooperarea dintre întreprinderi și instituțiile de învățământ superior trebuie să rămână una dintre priorități în viitorul apropiat, pe lângă dialogul și cooperarea cu toate celelalte sectoare ale societății, astfel încât toate părțile interesate să poată beneficia de pe urma cunoștințelor culturale, științifice și tehnice produse și difuzate de instituțiile de învățământ superior; subliniază că independența intelectuală și financiară a instituțiilor de învățământ superior în raport cu mediul de afaceri trebuie menținută și că nu trebuie să existe nicio relație de dependență din partea învățământului superior față de mediul de afaceri; subliniază că universitățile trebuie să-și mențină în orice împrejurări autonomia de a decide cu privire la programele de studiu și la structurile de conducere;
7.
solicită vigilență din partea statelor membre și măsuri concrete acolo unde cadrul juridic și financiar nu reușește să recompenseze, ba chiar inhibă eforturile universităților de a coopera cu sectorul afacerilor;
8.
subliniază faptul că dialogul dintre universități și mediul de afaceri nu trebuie să vizeze doar matematica, știința și tehnologia, ci ar trebui să acopere toate domeniile de studiu, inclusiv științele umaniste;
9.
consideră că trebuie consolidate atât natura interdisciplinară și transdisciplinară a programelor de învățare și de cercetare, cât și cooperarea între universități și că, din acest punct de vedere, TIC constituie un instrument esențial;
10.
solicită îmbunătățirea performanțelor universităților europene prin implementarea principiului cunoașterii bazate pe triunghiul „cercetare-educație-inovare”, reținând totodată necesitatea unor legături mai strânse între mediul de afaceri și universități, după exemplul comunităților de cunoaștere și inovare (CCI) ale Institutului European de Inovare și Tehnologie (EIT), și, în același timp, încurajează universitățile să ia în considerare mediul social și economic din principalul lor domeniu de influență în programul lor de cercetare și inovare;
11.
subliniază că un dialog și o colaborare mai intense între universități și întreprinderi vor oferi posibilități mai solide de a obține beneficii reciproce care nu numai stimulează creșterea economică, dar sunt, de asemenea, utile și dintr-o perspectivă socială mai largă prin contribuția lor la îmbunătățirea permanentă a unei societăți bazate pe cunoștințe;
12.
subliniază faptul că beneficiile unui dialog și ale unei colaborări îmbunătățite între universități și întreprinderi în acest context ar fi la fel de pertinente atât în ceea ce privește îmbunătățirea dialogului și a colaborării dintre universități, instituțiile naționale, europene și internaționale și organizațiile societății civile, cât și în ceea ce privește îmbunătățirea interacțiunii dintre universități și societate în general;
13.
invită autoritățile naționale, regionale și locale, în colaborare cu sectorul privat, să continue să examineze și să finanțeze metodele care consolidează cooperarea dintre universități și întreprinderi și să elimine eventualele obstacole administrative; subliniază faptul că Regulamentul privind fondurile structurale oferă posibilități de finanțare a măsurilor de sprijinire a IMM-urilor în mod similar cu sistemul bonurilor de cunoștințe, practicat în prezent în mai multe state membre;
14.
sugerează faptul că trebuie acordată o atenție specială asigurării accesului IMM-urilor (întreprinderilor mici și mijlocii) la învățământul și cercetarea universitare, atât prin creșterea finanțării publice, cât și prin simplificarea birocrației;
15.
subliniază necesitatea evidențierii importanței și a stimulării investigării și cercetării, nu numai în domeniile științific și tehnologic, ci și în domeniile social și uman, în care se furnizează cunoștințe valoroase pentru întreprinderile moderne;
16.
susține rolul proiectelor de cercetare mici și mijlocii pentru rețelele de excelență bazate pe proiecte mari integrate;
17.
invită întreprinderile și universitățile să ia măsuri împreună pentru a echilibra distribuția de gen inegală din unele departamente universitare;
Învățarea pe tot parcursul vieții
18.
reamintește importanța definiției învățării de-a lungul vieții și a numeroaselor concepte pe care le include, începând cu învățământul general, trecând prin învățământul și formarea profesională și terminând cu educația non-formală și informală utilă vieții economice, sociale, culturale și civice;
19.
subliniază faptul că, de vreme ce învățarea pe tot parcursul vieții este un contact continuu nu numai cu educația și formarea, ci și cu cultura, este deosebit de important ca UE să încurajeze, statele naționale să sprijine, iar universitățile publice să mențină și să promoveze includerea științelor umane în curriculele lor educaționale;
20.
reamintește că unul dintre mesajele-cheie este acela de a ridica nivelul investițiilor în resursele umane ale Europei, pentru a conferi prioritate celei mai importante avuții a UE – cetățenii săi, care să se poată adapta la condițiile în continuă schimbare ale pieței muncii;
21.
relevă nevoia raportării în cât mai mare măsură cu putință a oportunităților de învățare de-a lungul vieții la necesitățile persoanelor, ale grupurilor sociale vulnerabile și la piața muncii și pune accentul asupra faptului că natura în permanentă schimbare a acestora impune cu necesitate educația continuă; în acest sens, pune un accent deosebit pe provocările sociale și financiare implicate; reamintește că așa numitele „slujbe de o viață” nu mai există și că formarea și reprofilarea sunt esențiale; reafirmă faptul că trebuie create condiții adecvate pentru promovarea încă din copilărie a unei atitudini pozitive față de învățare;
22.
subliniază faptul că învățarea pe tot parcursul vieții, informarea și formarea, precum și furnizarea unor calificări deosebit de importante pentru piața muncii reprezintă, de asemenea, o condiție preliminară a dezvoltării intelectuale și a creșterii personale;
23.
subliniază importanța creării și promovării unor tehnici moderne ale învățării pe tot parcursul vieții prin intermediul internetului, astfel încât învățarea să poată deveni mai directă și mai puțin cronofagă, în special pentru lucrătorii din întreprinderi;
24.
ținând cont de evoluția demografică a Europei (către o societate care îmbătrânește) și, de asemenea, de condițiile în schimbare de pe piața muncii cauzate de criza economică, socială și a ocupării forței de muncă, solicită universităților să extindă accesul la învățare și să modernizeze curriculele venind în întâmpinarea noilor provocări cu scopul de a îmbunătăți aptitudinile forței de muncă europene;
25.
ținând cont, de asemenea, de faptul că educația este unul dintre cele mai importante și mai eficace mijloace ale incluziunii sociale și ale luptei împotriva sărăciei și inegalităților, îndeamnă universitățile să mărească accesul la învățare și la programele de schimburi internaționale și pentru persoanele cu dizabilități;
26.
reiterează importanța transmiterii și schimbului de cunoștințe, priceperi și experiență acumulate de adulți ca mijloc de orientare a generațiilor mai tinere pe piața muncii (de exemplu, prin intermediul unor scheme de mentorat);
27.
sugerează utilizarea mai mare a metodelor educaționale noi, concentrate pe învățarea experimentală, învățarea la distanță, e-învățare și pe unele forme de învățare mixte;
28.
subliniază că trebuie instituită, promovată și consolidată o puternică cultură a învățării și că formarea continuă și recalificarea, în toate etapele vieții, este esențială pentru creșterea competitivității Europei și pentru stimularea creșterii și a creării de locuri de muncă în Europa;
29.
subliniază necesitatea de a îmbunătăți capacitatea de stimulare a adaptării continue la o piață a muncii în schimbare - o prioritate pentru Uniunea Europeană în această perioadă de recesiune - prin stimularea învățării de-a lungul vieții, îndeosebi prin dezvoltarea de cursuri la distanță adaptate special la noile tehnologii, precum și pentru persoanele cu vârsta de peste 45 de ani, care sunt mai vulnerabile și mai expuse excluziunii sociale;
30.
încurajează întreprinderile să ofere angajaților lor mai multe stimulente de formare, de exemplu prin seminare continue și prin finanțarea calificărilor după absolvire;
31.
sugerează noi modalități de orientare în viață, care să ofere universităților, studenților și gamei întregi a sectoarelor economice și sociale beneficiul urmăririi mai atente a tinerilor absolvenți, în scopul evaluării utilității economice și sociale a programelor de învățământ;
32.
reamintește necesitatea creșterii în continuare a atractivității și disponibilității învățării virtuale;
Mobilitate, parteneriat și curricule
33.
reiterează faptul că mobilitatea constituie o piatră angulară a învățământului superior european, domeniu în care universitățile europene sunt chemate să procedeze la reforme curriculare novatoare și de perspectivă; afirmă că aceasta ar trebui să constituie o prioritate politică în contextul redefinirii obiectivelor Procesului de la Bologna după anul 2010;
34.
subliniază că mobilitatea între țări, universități și întreprinderi constituie cheia unei mai strânse colaborări între cele două lumi;
35.
solicită Comisiei să propună un cadru legal conceput să sprijine și să faciliteze mobilitatea între universități și întreprinderi și între studenți și lectorii universitari și să pună accentul pe necesitatea recunoașterii și certificării acestui tip de a studia și preda;
36.
încurajează atât extinderea schemelor de mobilitate individuală, cum ar fi „Erasmus pentru tineri antreprenori” și „Erasmus pentru ucenici”; cât și organizarea de programe postuniversitare de masterat european de excelență, în colaborare cu diverse universități și cu participarea activă a întreprinderilor, însoțite de burse pentru studenți și de stimulente pentru cercetători; consideră că astfel de inițiative ar putea, de asemenea, contribui la realizarea obiectivelor privind mobilitatea, învățarea de limbi străine și acumularea unei experiențe multiculturale și antreprenoriale;
37.
subliniază necesitatea ca instituțiile de învățământ superior să ofere mai multe oportunități extracurriculare de învățare a altor limbi, dat fiind că cunoașterea mai multor limbi este vitală pentru promovarea și încurajarea mobilității și schimburilor de studenți, cercetători, profesori și salariați din sectorul privat;
38.
încurajează universitățile să cerceteze metode noi de cooperare între instituțiile publice și sectorul privat, în special prin fonduri de inovare publice și private comune, în vederea îmbunătățirii mobilității în toate domeniile;
39.
subliniază importanța dobândirii de către studenți a competențelor în domeniul noilor tehnologii, în vederea creșterii șanselor la angajare;
40.
având în vedere bunele practici educaționale din alte țări sugerează invitarea țărilor din afara Uniunii Europene să participe la forumul UE, pentru a-și împărtăși și a supune discuției experiențele și preocupările, fără a pierde din vedere că dezbaterile trebuie să urmărească obiective, o terminologie și concepte bine definite și să se concentreze asupra unor domenii specifice de activitate;
41.
subliniază necesitatea pregătirii și formării adecvate a profesorilor de materii din domeniul antreprenoriatului; sprijină ideea integrării culturii antreprenoriatului în curricule (începând devreme, cu programele destinate învățământului primar);
42.
încurajează lumea afacerilor să participe activ la conceperea materialului didactic referitor la funcționarea comerțului antreprenorial, ce nu trebuie să lipsească la niciun nivel de învățământ, și să lase instituțiile de învățământ să decidă în mod autonom cu privire la utilizarea acestui material, și să prezinte periodic oportunitățile de angajare pe care le pot oferi studenților;
43.
încurajează mediul de afaceri să contribuie la adaptarea curriculei universitare, prin inițierea și finanțarea unor cursuri specifice, în vederea familiarizării studenților cu rigorile antreprenoriale;
44.
solicită analizarea și promovarea integrării lectorilor universitari în întreprinderi și a antreprenorilor în universități;
45.
subliniază importanța noilor tehnologii, care urgentează creșterea mobilității și cooperării între întreprinderi, studenți, profesori și cercetători;
46.
reamintește că antreprenoriatul comercial, în diferitele sale forme, ar trebui văzut ca una din posibilele profesii pentru tinerii absolvenți și că este esențial ca instituțiile de învățământ superior să ofere studenților cunoștințe aprofundate despre toate formele de antreprenoriat, inclusiv despre economia socială și caritabilă, încurajându-i, de exemplu, să înființeze spin-off-uri proprii;
47.
subliniază faptul că dialogul și colaborarea dintre universități și întreprinderi ar trebui bazate pe reciprocitate, încredere, respect reciproc și transparență, încurajându-se, în același timp, spiritul întreprinzător în universități și în întreprinderile bazate pe cunoaștere; reiterează faptul că acest obiectiv poate fi realizat, de exemplu, prin introducerea unui sistem de bonuri de cunoștințe, precum cel utilizat în prezent în mai multe state membre, care să permită în special IMM-urilor să-și amelioreze capacitatea de cercetare fără a se compromite independența, autonomia și caracterul public al universităților;
48.
recunoaște că educația și cercetarea trebuie să adopte o abordare multidisciplinară a cunoștințelor și consideră, prin urmare, că atât universitățile, cât și întreprinderile pot beneficia de dezvoltarea comună a competențelor multidisciplinare, interdisciplinare și antreprenoriale și de adaptarea flexibilă a domeniilor de studiu, a profilurilor și a specializărilor la necesitățile economiei, inclusiv ale întreprinderilor mici și mijlocii; evidențiază inițiative de succes, cum ar fi stagiile pentru studenți și personal, invitarea întreprinzătorilor în calitate de profesori, cursurile reciproce și personalul comun;
49.
subliniază că, pentru a încuraja spiritul întreprinzător în rândul studenților, toate persoanele implicate (personalul didactic, studenții și întreprinzătorii) ar trebui informate în mod adecvat cu privire la instrumentele și mecanismele pe care le pot utiliza pentru a dezvolta o cooperare mai eficientă, mai eficace și cu beneficii reciproce mai pronunțate; consideră că este esențial, pe de o parte, să se consolideze activitățile de formare a personalului didactic din universități în acest sector, prin inițiative precum învățarea continuă și, pe de altă parte, universitățile să deschidă ușile întreprinderilor și angajatorilor, astfel încât aceștia să poată oferi recomandări privind conținutul materialului didactic, formarea, cunoștințele și competențele pe care ar trebui să le dețină studenții;
50.
recomandă ca birourile de carieră universitară să fie pe deplin asigurate din punct de vedere instituțional, dezvoltate în continuare și puse într-o relație mai strânsă cu piața muncii;
51.
subliniază cât de important este ca, în curricule, să fie prevăzute oportunități de efectuare a unor stagii de practică în întreprinderi, în special pentru studenții din învățământul superior și aceste stagii să fie remunerate prin Sistemul European de Credite Transferabile;
52.
invită Comisia să lanseze un program doctoral industrial european, asemănător programelor doctorale industriale din Europa, ca parte a activităților Marie Curie în cadrul programului-cadru, în vederea promovării unei cercetări direcționate și accesibile pentru companiile europene, precum și a investițiilor sectorului afacerilor în universitățile europene;
53.
sugerează ca asociațiile de întreprinderi să coopereze cu universitățile pentru a stabili curricule care să permită studenților să se adapteze rapid la lumea afacerilor;
54.
subliniază cât este de important ca mediul e afaceri să sponsorizeze universitățile și încurajează companiile să acorde burse, permițându-le astfel studenților să cape cunoștințe și competențe care au o valoare sporită pe piața muncii;
55.
subliniază valoarea esențială a transmiterii către societate a cunoștințelor și rezultatelor colaborării dintre universități și mediul de afaceri;
56.
invită întreprinderile să-și mărească sprijinul față de tinerii talentați prin intermediul burselor;
Cercetarea
57.
subliniază că este necesară mărirea capacității de absorbție a întreprinderilor în ceea ce privește utilizarea și transformarea cunoștințelor științifice generate de universități prin încurajarea cercetării interne, a învățării de-a lungul vieții și a educației continue, precum și comunicarea activă a nevoilor lor sferei academice și recrutarea de absolvenți și de cercetători cu doctorat și cu studii postdoctorale;
58.
subliniază că în cadrul instituțiilor de cercetare este nevoi de personal specializat care să aibă capacitatea de a identifica și de a gestiona resursele de cunoștințe cu potențial de afaceri;
59.
acordă o mare importanță transferului de cunoștințe într-un mediu deschis; recunoaște existența mai multor instrumente prin care se poate realiza aceasta, cum ar fi publicațiile și seminarele, centrele de transfer de tehnologie, cooperarea regională, sprijinul acordat societăților nou înființate (start-ups) sau celor care se sprijină pe cercetarea universitară (spin-offs), colaborarea în cercetare și mobilitatea cercetătorilor; consideră, totuși, că dimensiunea socială și umană a interacțiunii este extrem de importantă; sprijină cu fermitate, prin urmare, inițiativele de încurajare a interacțiunilor directe dintre universități și întreprinderi, în special întreprinderile mici și mijlocii;
60.
salută lansarea unei rețele europene unice de centre de afaceri și inovare, care cuprinde serviciile prestate în prezent de Centrele Euro Info (EIC) și de Centrele Releu pentru Inovare (IRC);
61.
consideră că o mai mare mobilitate a cercetătorilor, pe termen scurt și lung deopotrivă, dincolo de frontierele naționale și între universități și întreprinderi, cu respectarea principiului nediscriminării, este indispensabilă pentru consolidarea transferului de cunoștințe; în acest sens, invită statele membre și Comisia să realizeze o revizuire aprofundată a cadrului juridic și financiar existent și să elimine obstacolele inutile în calea mobilității, acordând o atenție deosebită recunoașterii calificărilor universitare și reducerii birocrației; invită universitățile să introducă posibilități de carieră mai flexibile și bidirecționale pentru personalul lor;
62.
încurajează Comisia să creeze stimulente pentru dezvoltarea unei piețe competitive a UE pentru drepturile de proprietate intelectuală (DPI), care ar permite universităților, organizațiilor publice de cercetare și IMM-urilor să găsească parteneri și investitori pentru DPI, competențele și cunoștințele pe care le dețin; indică faptul că gestionarea drepturilor de proprietate intelectuală ar putea să se realizeze în mod mai profesionist în majoritatea universităților;
63.
subliniază necesitatea accelerării eforturilor de promovare a unui brevet unic european care să asigure pentru produsele și serviciile inovatoare o protecție juridică necostisitoare, eficientă, eficace și de înaltă calitate, în special pentru IMM-uri, precum și un sistem european armonizat de soluționare a litigiilor referitoare la brevete;
64.
indică faptul că participarea comună a universităților și întreprinderilor la parteneriate de tip public-privat, cum ar fi platformele tehnologice europene, inițiativele tehnologice comune și comunitățile cunoașterii și inovării, ar putea spori exploatarea cunoștințelor și ar putea ajuta UE să abordeze principalele provocări cu care se confruntă; în acest sens, face referință la orientările existente privind parteneriatul responsabil (Responsible Partnering Guidelines);
65.
recunoaște că fiecare colaborare necesită o abordare individualizată și că există diferite tipuri de mecanisme de cooperare, dar consideră, în același timp, că se poate învăța din structuri, exemple, demonstrații și modele de succes și că diseminarea și accesul la exemple de bune practici și experiențe de succes ar trebui consolidate; subliniază îndeosebi necesitatea de a lua în considerare bunele practici aplicate de întreprinderile inovatoare, precum și cunoștințele dobândite în cadrul celui de-Al șaselea program-cadru de cercetare în ceea ce privește studiile la nivel doctoral efectuate prin colaborare;
66.
consideră că, pentru a se realiza legături mai strânse între sfera de afaceri, domeniul cercetării și universități, este necesar ca statele membre și Comisia să faciliteze implicarea comună a fundațiilor, spitalelor și universităților publice și private în procesul educațional și în promovarea cercetării.
Bune practici
67.
remarcă și salută exemplele de bune practici identificate în și în afara UE, care demonstrează cât de valoros este acest tip de cooperare pentru toate părțile implicate, reținând că ele sunt necesare pentru crearea condițiilor adecvate pentru dialog și sporirea șanselor de reușită;
68.
salută inițiativa Comisiei de a întocmi un inventar al bunelor practici existente și îi solicită să-l pună la dispoziția tuturor părților interesate, prin diseminarea efectivă a tuturor practicilor originale;
69.
invită Comisia să promoveze o formă nouă de parteneriat structurat între întreprinderi, universități și alte sectoare ale instruirii și formării, în particular școli secundare și agenții de formare profesională, inclusiv pentru actualizarea personalului didactic; aceste parteneriate pot prevedea, de asemenea, prezența entităților sectoriale;
70.
propune crearea unui site internet destinat schimburilor de experiență și răspândirii acesteia, precum și comunicării axate pe împărtășirea bunelor practici, care să constituie pentru vizitatori o sursă de inspirație și să le ofere acestora instrumente și mecanisme concrete de elaborare și implementare a proiectelor de colaborare, și subliniază importanța utilizării noilor tehnologii pentru stimularea unei cooperări mai strânse între universități și sfera afacerilor;
71.
dorește, pe baza bunelor practici existente în diferitele state membre, să se promoveze o zi europeană dedicată tinerilor inventatori, adică inovațiilor, invențiilor sau brevetelor concepute de către tineri europeni;
72.
încurajează Comisia să continue promovarea dialogului la nivel național, local și regional axat pe bunele practici și să se asigure că acest dialog implică toate părțile interesate (de exemplu, partenerii sociali) și toate tipurile de întreprinderi (IMM-uri, întreprinderi sociale și caritabile etc., precum și reprezentanți din țările terțe (ONG-uri etc.)), pentru a scoate în evidență valoarea adăugată economică și socială a colaborării dintre cele două lumi, cea academică și aceea a afacerilor;
73.
îi solicită Comisiei ca, pentru asigurarea coerenței între acțiunile UE și evitarea dublării activităților, să încredințeze unui grup de lucru inter-DG sarcina evaluării și a dezvoltării unor sinergii între acest dialog și alte inițiative, reținând că discuțiile ar trebui să acopere atât prioritățile politice, cât și oportunitățile de finanțare;
ο
οο
74.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei, precum și guvernelor și parlamentelor statelor membre.
