6.5.2009
PROPUNERE COMUNĂ DE REZOLUȚIE
depusă în conformitate cu articolul 115 din Regulamentul de procedură, de
– Edward McMillan-Scott, Michael Gahler, Eija-Riitta Korhola, Tunne Kelam, Bernd Posselt, Laima Liucija Andrikienė și Charles Tannock, în numele Grupului PPE-DE
– Pasqualina Napoletano, în numele Grupului PSE
– Marios Matsakis, Jules Maaten, Marco Cappato și Toomas Savi, în numele Grupului ALDE
– Cristiana Muscardini și Mogens Camre, în numele Grupului UEN
– Angelika Beer, în numele Grupului Verts/ALE
– Luisa Morgantini, în numele Grupului GUE/NGL
în locul propunerilor de rezoluție depuse de următoarele grupuri:
– PPE-DE ( B6‑0270/2009 )
– GUE/NGL ( B6‑0274/2009 )
– Verts/ALE ( B6‑0276/2009 )
– PSE ( B6‑0277/2009 )
– ALDE ( B6‑0279/2009 )
– UEN ( B6‑0282/2009 )
privind Iranul: cazul Roxanei Saberi
Rezoluția Parlamentului privind Iranul: cazul Roxanei Saberi
Parlamentul European,
–
având în vedere rezoluțiile sale anterioare referitoare la Iran, în special cele legate de drepturile omului,
–
având în vedere Rezoluția 63/191 din 18 decembrie 2008 a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite, cu privire la situația drepturilor omului din Republica Islamică Iran,
–
având în vedere Raportul Secretarului General al ONU din 1 octombrie 2008 cu privire la situația drepturilor omului în Republica Islamică Iran,
–
având în vedere Declarația Președinției UE din 10 aprilie 2009 privind evoluția situației în cazul Roxanei Saberi și Declarația Președinției în numele UE din 20 aprilie 2009 referitor la condamnarea drei Roxana Saberi,
–
având în vedere Pactul internațional privind drepturile civile și politice, Declarația universală a drepturilor omului și Pactul internațional privind drepturile economice, sociale și culturale, la care Iranul este parte,
–
având în vedere articolul 115 alineatul (5) din Regulamentul de procedură,
A.
întrucât la 18 aprilie 2009 Tribunalul revoluționar iranian a pronunțat o sentință de condamnare la opt ani de închisoare pentru spionaj a Roxanei Saberi, ziaristă de origine americană și iraniană care lucra pentru numeroase organizații, incluzând radio ABC, BBC, South African Broadcasting și NPR;
B.
întrucât Roxana Saberi nu a avut acces la serviciile unui avocat timp de cinci săptămâni și nu a beneficiat de un proces echitabil și transparent;
C.
întrucât avocatul Roxanei Saberi a introdus recurs împotriva condamnării acesteia, deoarece pârâta susține că este nevinovată în privința tuturor capetelor de acuzare;
D.
întrucât Roxana Saberi a intrat în greva foamei, a fost internată la spitalul închisorii Evin la 1 mai 2009, se pare într-o formă fizică foarte fragilă și s-a angajat să rămână în greva foamei până ce va fi eliberată;
E.
întrucât ziarista Maryam Malek, membră a Campaniei pentru egalitate „Un milion de semnături”, a fost arestată la 25 aprilie 2009, ca mulți alți membri ai campaniei înaintea acesteia și întrucât familia sa nu își poate permite să plătească suma de 200 de milioane de riali (peste 10 000 EUR) impusă pentru liberarea condiționată a acesteia;
F.
întrucât la 1 mai 2009, Ziua internațională a muncii, forțele de securitate și poliție au reprimat în mod violent demonstrațiile pașnice din diverse localități din Iran, organizate de zece sindicate independente și întrucât se pare că peste 100 de persoane au fost arestate;
G.
întrucât la 1 mai 2009 autoritățile iraniene au executat-o pe Delara Darabi la închisoarea centrală din Rasht, după o amânare de două luni a execuției acordată la 19 aprilie de șeful sistemului judiciar, încă o persoană executată anul acesta, în urma condamnării pentru o crimă pe care s-a presupus că o comisese pe vremea când era încă minoră;
H.
întrucât situația generală a drepturilor omului din Iran continuă să se înrăutățească, din 2005, în toate domeniile, în special în domeniul drepturilor civile și libertăților politice, în ciuda faptului că Iranul s-a angajat să promoveze și să protejeze drepturile omului și libertățile fundamentale, în conformitate cu diferitele instrumente internaționale în acest domeniu;
1.
condamnă sentința nejustificată pronunțată de Tribunalul revoluționar iranian la 18 aprilie 2009 împotriva Roxanei Saberi;
2.
își exprimă adânca îngrijorare cu privire la înrăutățirea stării de sănătate a Roxanei Saberi, care ar putea pune în pericol viața acesteia;
3.
îndeamnă autoritățile iraniene să o elibereze imediat și în mod necondiționat pe Roxana Saberi, datorită faptului că procesul s-a ținut cu ușile închise, fără respectarea procedurilor judiciare corespunzătoare conforme normelor internaționale și să retragă toate acuzațiile împotriva acesteia;
4.
este șocat de procesul inechitabil și de execuția Dilarei Darabi și este consternat de continuarea execuțiilor delincvenților minori, cu ignorarea normelor dreptului internațional și în ciuda asigurărilor date de autoritățile iraniene cu privire la faptul că Iranul a pus capăt acestei practici inumane; invită autoritățile iraniene să își onoreze angajamentul de a stopa execuțiile delincvenților minori;
5.
condamnă sistemul de eliberare condiționată practicat de autoritățile iraniene în încercarea de a suprima toate declarațiile publice ale criticilor sau mișcările de reformă pașnice și solicită eliberarea imediată a lui Maryam Malek;
6.
reamintește faptul că numeroși militanți pentru drepturile lucrătorilor, incluzând pe Mansour Osanloo, Ebrahim Maddadi, Farzad Kamangar și Ghaleb Hosseini sunt în continuare închiși numai pentru că sprijină practicile echitabile în materie de drepturi ale lucrătorilor și reiterează apelul pentru eliberarea imediată a acestora;
7.
îndeamnă autoritățile iraniene să respecte toate instrumentele internaționale în materie de drepturile omului ratificate de Iran, în special Pactul internațional privind drepturile civile și politice și Declarația universală a drepturilor omului, ambele garantând dreptul la un proces echitabil;
8.
invită Președinția Consiliului și pe reprezentanții diplomatici ai statelor membre în Iran să ia de urgență măsuri comune cu privire la toate aceste cazuri;
9.
reiterează solicitarea adresată Consiliului și Comisiei de a continua examinarea situației drepturilor omului în Iran și de a-i prezenta un raport cuprinzător în această privință în prima jumătate a anului 2009;
10.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, guvernelor și parlamentelor statelor membre, Consiliului ONU pentru Drepturile Omului, șefului sistemului judiciar din Iran, precum și guvernului și parlamentului Republicii Islamice Iran.
