15.9.2010 B7-0525/2010 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declarațiilor Consiliului și Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la cazurile de neapărare a drepturilor omului și justiției în Republica Democrată Congo
Véronique De Keyser
,
Richard Howitt
, Corina Crețu,
Ana Gomes
,
Patrizia Toia
,
Vilija Blinkevičiūtė
în numele Grupului S&D
PE406.615v01-00 B7‑0525/2010 Rezoluția Parlamentului European referitoare la cazurile de neapărare a drepturilor omului și justiției în Republica Democrată Congo
Parlamentul European,
– având în vedere concluziile Consiliului din 27 octombrie 2009 referitoare la regiunea Marilor Lacuri,
– având în vedere concluziile Consiliului din 17 noiembrie 2009, referitoare la politica europeană de securitate și apărare,
– având în vedere Rezoluția Adunării Parlamentare Paritare ACP-UE din 22 noiembrie 2007 privind situația din Republica Democrată Congo, în special în estul țării, și impactul acesteia asupra regiunii JO C 58, 1.3.2008, p.40.
,
– având în vedere Rezoluția sa din 17 decembrie 2009 privind violența în Republica Democrată Congo,
– având în vedere Rezoluția sa din 17 ianuarie 2008 privind situația din Republica Democrată Congo și violul - crimă de război JO C 41 E, 19.2.2009, p.
83.
,
– având în vedere declarația Consiliului din 10 octombrie 2008 cu privire la situația din partea de est a RDC,
– având în vedere Rezoluția Consiliului de Securitate al ONU 1925 (2010) care precizează mandatul misiunii ONU în RDC [MONUSC0 (Ex MONUC)],
– având în vedere Rezoluția sa din 7 mai 2009 referitoare la integrarea principiului egalității între femei și bărbați în relațiile externe ale UE și în consolidarea păcii și structurilor statului (2008/2198 (INI)),
– având în vedere rezoluțiile 1325 și 1820 ale Consiliului de Securitate al ONU privind femeile, pacea și securitatea, adoptate în 2000,
– având în vedere documentul Consiliului din 2008 privind implementarea Rezoluției 1325 a Consiliului de Securitate al ONU, astfel cum a fost consolidată prin Rezoluția 1820 a Consiliului de Securitate al ONU în contextul PESA,
– având în vedere Planul de acțiune al Consiliului UE privind egalitatea între femei și bărbați în cooperarea pentru dezvoltare, care ar trebui să garanteze că principiul egalității între femei și bărbați este integrat în toate activitățile UE cu țările partenere la toate nivelurile,
– având în vedere numirea în martie 2010 a unui reprezentant special al Secretarului General al ONU pentru combaterea violenței sexuale în conflictele armate,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât Atul Khare, Secretarul General adjunct al ONU pentru menținerea păcii, a raportat Consiliului de Securitate al ONU că peste 500 de persoane au fost victime ale unui viol în masă, inclusiv fete tinere, femei cu vârsta de până la 75 de ani, precum și băieței și fetițe, în perioada 30 iulie - 4 august, în districtul minier din partea de est a Republicii Democrate Congo; se presupune că la originea atacurilor s-ar aflat rebelii, miliția și armata congoleză;
B. întrucât atacurile de natură sexuală s-au produs în vecinătatea taberei ONU pentru menținerea păcii, care se află la doar 20 de mile de orașul Luvungi;
C. întrucât se pare că membrii personalului ONU au aflat că rebelii ocupaseră orașul Luvungi și satele învecinate din partea de este a Republicii Democrate Congo a doua zi după ce începerea atacurilor, la 30 iulie, iar sediul ONU din New York nu a aflat de aceste violuri decât pe 12 august;
D. întrucât misiunea ONU în RDC (MONUSCO) este mandatată, în conformitate cu capitolul VII din Carta ONU, să utilizeze toate mijloacele necesare pentru a-și exercita mandatul de protecție, inclusiv protecția efectivă a civililor, a personalului umanitar și a apărătorilor drepturilor omului care se află sub amenințarea iminentă cu violența fizică din partea oricărei grupări armate străine sau congoleze, să sprijine eforturile guvernului în lupta împotriva impunității și să garanteze protecția civililor împotriva cazurilor de încălcare a dreptului internațional în domeniul drepturilor omului și a dreptului umanitar internațional, inclusiv toate formele de violență sexuală și bazată pe gen;
E. întrucât conflictul care afectează RDC s-a soldat cu pierderea a 6 milioane de vieți începând din 1998 și este în continuare cauza, directă sau indirectă, a mii de decese și persoane strămutate în interiorul țării (PSI) în fiecare lună;
F. întrucât războiul civil din RDC a dus la strămutarea în interiorul țării a unui mare număr de persoane către zona relativ sigură din partea de est a Republicii Democrate Congo, care adăpostește în prezent aproximativ 1 600 000 de refugiați;
G. întrucât situația din taberele de refugiați continuă să se deterioreze;
H. întrucât luptele dintre armata congoleză, miliția Mai Mai, luptătorii din Forțele Democratice pentru Eliberarea Rwandei (FDLR), Frontul Popular pentru Justiție din Congo (FPJC) și trupele Armatei de Rezistență a Domnului (LRA) continuă să cauzeze suferințe insuportabile și sărăcie în rândul populațiilor civile din RDC;
I. întrucât soldații armatei congoleze au fost implicați în moartea și violarea a sute de civili și întrucât violurile, recrutările forțate de civili și de copii-soldați și încălcările grave ale drepturilor omului în zonele de est ale RDC continuă să fie săvârșite de trupele rebele LRA, de combatanții FDLR și chiar de însăși armata congoleză;
J. întrucât, invocând suveranitatea, guvernul congolez a solicitat ca retragerea misiunii ONU (MONUSCO) să se încheie până în vara lui 2011 și a anunțat că se va ocupa de organizarea alegerilor generale, afirmând că aceasta a eșuat în mandatul său principal de protejare a civililor și întrucât MONUSCO a fost acuzată de sprijinirea unităților armate responsabile de atrocități grave;
K. întrucât femeile sunt, în mod tradițional, victime disproporționate ale războiului și sunt supuse unui comportament barbar;
L. întrucât cifrele ONU indică faptul că 1 244 de femei au fost violate în RDC în primele trei luni ale acestui an; întrucât în RDC au fost înregistrate cel puțin 200 000 de cazuri de violență sexuală din 1996, iar cifrele ar putea fi mult mai ridicate din cauza cazurilor nedeclarate; întrucât aceste violuri sunt comise în special în zonele bogate în minereuri din provincia Kivu, unde grupările armate sunt implicate în exploatarea minieră ilegală;
M. întrucât armata congoleză este lipsită în continuare de resursele umane, tehnice și financiare necesare pentru a-și îndeplini misiunile în provinciile de est ale RDC, situație care, dublată de indisciplina în rândul soldaților, continuă să o împiedice să-și exercite rolul de protejare a populației și de restabilire a păcii;
N. întrucât comerțul ilegal cu minerale din RDC permite multor actori să continue să cumpere minerale din zonele controlate de grupările de rebeli, finanțând astfel grupările respective, și întrucât acesta este un factor care alimentează și exacerbează conflictul;
O. întrucât violurile sistematice sunt utilizate de o serie de mișcări armate, inclusiv de armata obișnuită din RDC, ca parte a unui război tactic al terorii și ca mijloc de atingere a obiectivelor militare și economice; femeile sunt atacate în mod deliberat în fața familiilor lor sau a tuturor membrilor satului pentru a răspândi frica în rândul societății; în urma acestor acte violente femeile își pierd locul în societate, capacitatea de a se ocupa de copii și chiar viețile, deoarece acestea sunt adesea contaminate cu virusul HIV;
P. întrucât violul ca armă de război a devenit, în mod șocant, un lucru obișnuit în partea de est a Republicii Democrate Congo, unde au fost declarate cel puțin 8 300 de violuri anul trecut, conform Organizației Națiunilor Unite, foarte multe cazuri nefiind declarate; potrivit Înaltului Comisar al ONU pentru refugiați, cel puțin 1 244 de femei au declarat că au fost violate în prima parte a anului 2010, ceea ce înseamnă o medie de 14 violuri pe zi;
Q. întrucât violul în grup și atacurile sexuale sunt atât de obișnuite pentru populația din Congo, acest lucru a generat un fel de „acceptare” a încălcărilor drepturilor omului în zona aflată sub „vigilența” ONU și nu mai atrag atenția deosebită a comunității internaționale și nu mai determină intervenția rapidă;
R. întrucât criminalul de război Bosco Ntaganda nu a fost încă arestat și, din contra, a fost numit într-o poziție înaltă în cadrul operațiunilor militare comune ale forțelor congoleze și ruandeze în partea de est a RDC;
S. întrucât ONU a suspendat de curând asistența logistică și sprijinul operațional acordate anumitor unități ale armatei congoleze, ca urmare a unor afirmații conform cărora trupele acesteia au ucis zeci de civili, inclusiv femei și copii, în provincia Kivu de Nord în perioada mai-septembrie 2009;
T. întrucât EUSEC RD Congo este singura structură dedicată în întregime reformei din sectorul securității militare în RDC, precum și identificării, dezvoltării, punerii în aplicare sau supravegherii proiectelor finanțate sau inițiate de statele membre și UE; întrucât EUPOL RD Congo este prima operațiune civilă în cadrul politicii europene de securitate și apărare (PESA), desfășurată în Africa pentru a sprijini Unitatea națională congoleză integrată de poliție (UIP);
U. întrucât legea americană adoptată recent privind „minereurile din conflicte” reprezintă o încercare de a-i împiedica pe consumatorii americani să cumpere telefoane mobile, calculatoare și alte tehnologii avansate produse de companiile americane care folosesc minereuri provenind din minele controlate de rebeli; de asemenea, această lege solicită companiilor americane, inclusiv mărcilor producătoare de procesoare electronice minerale și bijutierilor să raporteze anual Comisiei Operațiunilor de Bursă dacă produsele lor utilizează aur, tantal sau casiterit care a fost fie importat direct din Republica Democrată Congo, fie a fost traficat prin intermediul celor nouă țări învecinate,
1. solicită încetarea imediată a violențelor și a încălcărilor drepturilor omului în estul RDC; subliniază necesitatea de a depune eforturi suplimentare pentru a pune capăt acțiunilor grupărilor armate locale și străine din estul RDC;
2. condamnă cu fermitate violurile în masă și alte încălcări ale drepturilor omului comise de Forțele Democratice pentru Eliberarea Rwandei (FDLR), de o grupare rebelă Hutu și de miliția Mai Mai, produse în perioada 30 iulie - 3 august și ale căror victime au fost cel puțin 500 de femei din provincia Kivu de Nord;
3 . deplânge, în termenii cei mai duri posibil, masacrele din rândul populației civile, recrutarea copiilor-soldați și actele de violență sexuală împotriva femeilor și copiilor și solicită tuturor actorilor implicați să intensifice lupta împotriva impunității; solicită guvernului din RDC să se asigure că persoanele responsabile de încălcarea drepturilor omului și a dreptului umanitar internațional, gruparea rebelă ruandeză FDRL – condusă de autorii genocidului din Rwanda care au fugit în Congo – și miliția congoleză Mai Mai, sunt trase la răspundere și urmărite în justiție de către Curtea Penală Internațională;
4. salută politica de toleranță zero promovată de președintele Kabila în ceea ce privește violențele sexuale și alte abuzuri comise de forțele armate și încurajează guvernul RDC să pună în aplicare, în cel mai scurt timp și cu sprijinul MONUSCO, noua sa strategie de combatere a violenței împotriva femeilor;
5. subliniază faptul că reabilitarea și reforma sistemului judiciar (în care ar trebui integrată o dimensiune de prevenție și protecție și care ar trebui să conțină măsuri de luptă împotriva impunității în ceea ce privește violența sexuală), precum și asistența acordată victimelor și reintegrarea acestora, ar trebui să se afle în centrul programelor de ajutor care urmează să primească finanțare; în acest sens, solicită sesizarea Curții Penale Internaționale cu privire la cazurile de viol în masă din estul RDC;
6. solicită autorităților din RDC să îl aresteze imediat pe Bosco Ntanganda și să îl predea imediat CPI pentru a fi judecat;
7. își exprimă în special îngrijorarea legată de faptul că MONUSCO nu dispune de capacități de prevenire și de o capacitate puternică de comunicare cu populația locală; recunoaște totuși că prezența sa este în continuare necesară și face un apel să nu se precupețească niciun efort pentru a permite acesteia să își ducă la îndeplinire în totalitate mandatul, pentru a-i proteja pe cei amenințați;
8. solicită Secretarului General ol ONU să pună în aplicare în mod eficient noul „cod de conduită” al MONUSCO și să creeze un grup de supraveghere dedicat monitorizării drepturilor omului;
9. invită Consiliul de Securitate al ONU să ia de urgență toate măsurile posibile în vederea prevenirii efective a oricăror altor atacuri asupra populației civile din provinciile estice ale RDC și să ofere victimelor asistență medicală, umanitară și de alte tipuri;
10. subliniază necesitatea de a combate corupția și subliniază rolul crucial al MONUSCO în acest sens, prin planificarea și executarea în comun a operațiunilor și crearea unor mecanisme corespunzătoare de pedepsire a abuzurilor;
11. subliniază că o prioritate umanitară esențială în RDC ar fi crearea unei adevărate armate naționale; reamintește că formarea profesională și plata unor salarii decente sunt necesare pentru a reforma armata congoleză și a întări disciplina;
12. solicită reluarea dialogului care a dus la crearea Programului Amani pentru securitate, pace, stabilitate și reconstrucție a provinciilor Kivu de Nord și Kivu de Sud;
13. salută noua Comisie electorală națională independentă, creată la 30 iulie în vederea pregătirii alegerilor generale din 2011, și adoptarea foii de parcurs electorale 2011-2013; solicită Consiliului și Comisiei să facă tot ce le stă în putință pentru a sprijini procesul electoral, oferind asistență pentru a aborda problemele de guvernanță, lipsa transparenței și încălcarea drepturilor civile și politice, în colaborare cu autoritățile congoleze;
14. invită Parlamentul RDC să instituie o Comisie națională pentru drepturile omului, așa cum prevede Constituția, ca etapă preliminară adoptării unei legi privind protecția victimelor și a martorilor abuzurilor în materie de drepturile omului, a activiștilor din domeniul drepturilor omului, precum a lucrătorilor din domeniul ajutorului umanitar și a jurnaliștilor;
15. invită țările din regiunea Marilor Lacuri să își mențină la un nivel ridicat angajamentul în vederea promovării în comun a păcii și stabilității în regiune prin mecanismele regionale existente și să își intensifice eforturile în domeniul dezvoltării economice regionale, acordând o atenție deosebită reconcilierii, securității oamenilor, îmbunătățirii răspunderii în fața legii, întoarcerii și integrării refugiaților și PSI;
16. invită Uniunea Europeană și statele membre să prelungească în timp activitățile misiunii EUSEC RD și să acorde în continuare sprijin EUPOL RD Congo în vederea asistării autorităților din RDC în reforma poliției; solicită integrarea deplină a principiului egalității între femei și bărbați în operațiunile din cadrul politicii de apărare și securitate comună; în acest sens, solicită să se țină seama în mai mare măsură de egalitatea între femei și bărbați în misiunile civile și militare, pentru a spori eficiența lor operațională, având în vedere că UE poate aduce o „valoare adăugată” considerabilă în calitate de factor-cheie în oferirea unui răspuns la problemele cu care se confruntă femeile în conflictele armate, precum și în prevenirea conflictelor;
17. salută rolul acțiunilor UE de gestionare a crizelor în punerea în aplicare a rezoluțiilor CSONU 1325 și 1820 în cadrul politicii de apărare și securitate comună, prin numirea unor consilieri specializați pe probleme de gen sau prin crearea unor puncte focale în cadrul fiecărei misiuni de gestionare a crizelor, în întreaga lume;
18. salută Planul de acțiune al Consiliului UE privind egalitatea între femei și bărbați în cooperarea pentru dezvoltare, care va garanta că principiul egalității între femei și bărbați este integrat în toate activitățile UE cu țările partenere la toate nivelurile și solicită, în acest sens, o strategie puternică de comunicare;
19. regretă proliferarea actelor de violență împotriva lucrătorilor din domeniul ajutorului umanitar și aduce un tribut muncii extrem de dificile depuse de organizațiile umanitare pe teren, în condiții de nesiguranță sporită;
20. rămâne extrem de preocupat de degradarea situației umanitare din estul RDC și îndeamnă autoritățile să investigheze fiecare incident și solicită creșterea imediată a gradului de protecție;
21. este în continuare deosebit de preocupat de traficul ilegal de minereuri și de alte resurse naturale practicat de grupările rebele în estul RDC;
22. solicită Consiliului și Comisiei să insiste, în cadrul întâlnirilor cu guvernele RDC și ale țărilor vecine, asupra instituirii unor sisteme eficiente de trasabilitate și de identificare a originii resurselor naturale, precum și să intensifice acțiunile de combatere a corupției; solicită, de asemenea, consolidarea procesului de la Kimberley;
23. salută legea privind „minereurile din conflicte” adoptată recent în SUA și solicită Comisiei și Consiliului să analizeze o inițiativă legislativă în acest sens; reamintește guvernului RDC să pună în aplicare pe deplin și să respecte Inițiativa pentru transparență în industriile extractive (EITI), pentru a consolida transparența și buna guvernanță în sectorul industriei extractive;
24. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, guvernelor și parlamentelor statelor membre, instituțiilor Uniunii Africane, Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, Reprezentantului Special al ONU pentru combaterea violenței sexuale în conflictele armate, Secretarului General adjunct al Organizației Națiunilor Unite pentru problemele umanitare și coordonator pentru situații de urgență, Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și Consiliului Organizației Națiunilor Unite pentru drepturile omului.
