FINAL
A6-0348/2007
26.9.2007
RAPORT
privind sursele convenţionale de energie şi tehnologia energetică
(2007/2091(INI))
Comisia pentru industrie, cercetare şi energie
Raportor:
Herbert Reul
PE 390.517v01-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................15
AVIZ al Comisiei pentru dezvoltare .......................................................................19
AVIZ al Comisiei pentru comerţ internaţional ..............................................22
AVIZ AL COMISIEI PENTRU MEDIU, SĂNĂTATE PUBLICĂ ŞI SIGURANŢĂ ALIMENTARĂ 26
AVIZ al Comisiei pentru dezvoltare regională ...............................................30
PROCEDURĂ...........................................................................................................................35
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
privind sursele convenţionale de energie şi tehnologia energetică
( 2007/2091(INI) )
Parlamentul European,
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „O politică energetică pentru Europa” ( COM(2007)0001 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Producerea de energie durabilă din combustibili fosili: Obiectiv după anul 2020 – emisii apropiate de zero la arderea cărbunelui” ( COM(2006)0843 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Program nuclear cu caracter informativ prezentat în temeiul articolului 40 din Tratatul Euratom pentru avizul Comitetului Economic şi Social European” ( COM(2006)0844 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Către un plan european strategic privind tehnologia din domeniul energetic” ( COM(2006)0847 ),
– având în vedere Rezoluţia sa din 10 mai 2007 privind evaluarea Euratom - 50 de ani de politică europeană în domeniul energiei nucleare
Texte adoptate, P6_TA(2007)0181 . ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 14 decembrie 2006 privind strategia europeană pentru energia durabilă, competitivă şi sigură – Cartea verde
Texte adoptate, P6_TA(2006)0603 . ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 1 iunie 2006 privind eficienţa energetică şi raţionalizarea consumului - Cartea verde
JO C 298 E, 8.12.2006, p.
273. ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 23 martie 2006 privind siguranţa aprovizionării cu energie în Uniunea Europeană
JO C 292 E, 1.12.2006, p.
112. ,
– având în vedere concluziile Consiliului pentru transporturi, telecomunicaţii şi energie din 23 noiembrie 2006 privind un „Plan de acţiune pentru eficienţa energetică”,
– având în vedere concluziile Preşedinţiei Consiliului European din 8-9 martie 2007, referitoare la aprobarea planului de acţiune al Consiliului European pentru perioada 2007-2009, „O politică Energetică pentru Europa”,
– având în vedere Propunerea de rezoluţie depusă în conformitate cu articolul 113 din Regulamentul de procedură de Salvador Garriga Polledo privind tehnologia curată a cărbunelui
B6-0143/2007 , RE\659926. ,
– având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, avizul Comisiei pentru dezvoltare, al Comisiei pentru comerţ internaţional, al Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară precum şi al Comisiei pentru dezvoltare regională ( A6-0348/2007 ),
A. întrucât dependenţa puternică de importuri a UE rezultă în axarea tot mai puternică a politicii energetice pe aspecte privind siguranţa aprovizionării, sursele de energie regenerabile, economisirea energiei, eficienţa energetică şi diversificarea surselor de aprovizionare cu energie;
B. întrucât sursele convenţionale de energie (cărbunele, petrolul, gazul şi energia nucleară) vor avea în continuare un rol semnificativ în aprovizionarea cu energie;
C. întrucât, dacă nu se iau măsuri corespunzătoare, dependenţa de importuri, în ceea ce priveşte combustibilii fosili, va creşte până în anul 2030 la 65% din consumul total şi întrucât aprovizionarea cu gaz şi petrol este nesigură din cauza riscurilor geopolitice şi a concurenţei crescânde în ceea ce priveşte cererea;
D. întrucât conversia sectorului cărbunelui are efecte economice şi sociale semnificative în regiunile cu puţine posibilităţi de diversificare a activităţii economice şi de creare de locuri de muncă;
E. întrucât automobilele cu sisteme de propulsie electrice posedă potenţialul de a îmbunătăţi semnificativ eficienţa energetică dacă sunt alimentate cu energie electrică provenind dintr-o sursă cu emisii scăzute de carbon;
F. întrucât dependenţa de petrol s-ar putea reduce ca urmare a adoptării unor măsuri care ar aborda problema emisiilor semnificative de gaze cu efect de seră, produse de automobile;
G. întrucât producţia brută de energie în UE se realizează pe baza diverselor surse de energie, după cum urmează: 31% energie nucleară, 29% cărbune, 19% gaz, 14% surse de energie regenerabile şi 5% petrol;
H. întrucât utilizarea combustibililor fosili impune eforturi suplimentare pentru combaterea schimbărilor climatice;
I. întrucât UE a acordat un loc central, în cadrul politicii sale de combatere a schimbărilor climatice, unor obiective ambiţioase de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră;
J. întrucât sursele convenţionale de energie pot fi folosite pentru a produce combustibili;
K. întrucât, în contextul restructurării mineritului carbonifer din Uniunea Europeană, este rezonabil, inclusiv din punctul de vedere al siguranţei aprovizionării, să se menţină nivelul actual de acces la resursele substanţiale care există pe teritoriul UE;
L. întrucât legislaţia comunitară, cum ar fi Directiva 2001/77/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricităţii produse din surse de energie regenerabile pe piaţa internă a electricităţii
JO L 283, 27.10.2001, p.33. , a contribuit în mod semnificativ la stimularea dezvoltării tehnologice şi a investiţiilor în domeniul cercetării şi dezvoltării din sectorul privat;
Prezentare generală
1. salută comunicările Comisiei, menţionate anterior, privind producerea durabilă de energie electrică din combustibili fosili, planul strategic european în domeniul tehnologiei energetice şi programul nuclear cu caracter informativ;
2. subliniază faptul că, prin mărirea eficienţei energetice, se realizează o contribuţie semnificativă la durabilitatea şi la siguranţa aprovizionării, îmbunătăţindu-se totodată posibilităţile de export ale producătorilor din UE;
3. consideră că este important să se diversifice sursele de energie, având în vedere deficitul în creştere de materie primă; subliniază, de asemenea, importanţa fisiunii nucleare pentru siguranţa aprovizionării şi, posibil în viitor, a fuziunii nucleare pentru unele ţări; atrage atenţia asupra faptului că este important, pentru siguranţa aprovizionării, să fie utilizate resursele regionale;
4. este de părere că mărirea eficienţei tehnologiilor utilizate de centralele electrice pe bază de combustibili fosili este de o importanţă esenţială, la fel ca şi îmbunătăţirea standardelor de siguranţă ale centralelor electrice nucleare, dezvoltarea rapidă a tehnologiei fuziunii nucleare şi majorarea corespunzătoare a fondurilor alocate cercetării;
5. invită statele membre şi autorităţile regionale şi locale să diversifice şi să descentralizeze producerea de energie, utilizând resursele cele mai adecvate pentru diferitele regiuni ale UE şi luând în considerare caracteristicile regionale specifice;
6. constată că un acces mai mare la energia durabilă pentru ţările în curs de dezvoltare joacă un rol esenţial în atingerea de către acestea a Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM) şi că aproximativ două miliarde de persoane suferă în prezent din cauza constrângerilor energetice, care le reduc posibilităţile de dezvoltare economică şi de îmbunătăţire a nivelului de trai;
7. subliniază faptul că denaturarea pieţei interne a energiei va persista atâta timp cât principiul „poluatorul plăteşte”, prevăzut la articolul 174 alineatul (2) din Tratatul CE, nu este aplicat în cazul politicii energetice; prin urmare, îndeamnă încă o dată statele membre să includă în preţul energiei toate costurile externe, inclusiv toate costurile ecologice şi conexe;
8. subliniază că preţurile la energie trebuie să ia în considerare costurile externe reale ale producerii de energie, inclusiv costurile legate de protecţia mediului;
9. consideră că reducerea cu succes a emisiilor de gaze cu efect de seră provenite din sectorul energetic poate fi realizată doar mărind cota de utilizare a tehnologiilor cu emisii scăzute de carbon, cum ar fi energia nucleară, tehnologia „cărbunelui curat” şi energia obţinută din sursele regenerabile;
Tehnologia energetică
10. insistă asupra faptului că aprovizionarea durabilă cu energie a UE se poate realiza numai prin eforturi semnificative de cercetare şi prin schimbarea comportamentului consumatorilor;
11. salută Consiliul economic transatlantic UE-SUA din cadrul Parteneriatului economic transatlantic UE-SUA, semnat la Washington DC la 30 aprilie 2007, care va contribui la dezvoltarea unei mai bune înţelegeri între cele două părţi în ceea ce priveşte subiectele energetice; subliniază necesitatea de a consolida relaţiile în domeniul energetic, fapt care trebuie să includă şi aspecte legislative;
12. constată că UE este pe primul loc în lume în ceea ce priveşte cercetarea şi dezvoltarea în domeniul tehnologiilor energetice inovatoare, inclusiv în domeniul eficienţei energetice şi al surselor regenerabile de energie şi este, în special, lider în domeniul tehnologiei fuziunii nucleare;
13. îndeamnă Comisia, statele membre, regiunile şi alte părţi interesate să profite de posibilităţile oferite de politica de coeziune şi să investească în noile tehnologii energetice, atât în sursele regenerabile de energie, cât şi în tehnologiile durabile pe bază de combustibili fosili („centrale electrice cu emisii reduse”);
14. îndeamnă statele membre şi autorităţile regionale să întreprindă măsuri în vederea îmbunătăţirii securităţii energetice prin intermediul cooperării directe consolidate în sectorul energetic, mai ales în regiunile de frontieră;
15. recomandă să se efectueze investiţii importante în inovare şi în cercetarea aplicată şi investiţii de capital în reţelele energetice inteligente şi în tehnologiile pentru reţele de distribuţie inteligente;
16. constată că o serie de state şi regiuni din afara UE investesc în prezent fonduri semnificative în cercetare şi dezvoltare, ceea ce ar putea, pe termen mediu, să pună în pericol poziţia Europei de lider în domeniul tehnologiilor, dar observă că ar trebui evitată o concentrare excesivă de fonduri într-un singur domeniu; dată fiind responsabilitatea mondială de a combate schimbările climatice, subliniază că ar fi inoportun pentru ţările în curs de dezvoltare să rămână în urmă în ceea ce priveşte aplicarea tehnologiilor de captare şi stocare a carbonului (CSC) şi subliniază importanţa primordială a unei strânse cooperări cu India şi China în această privinţă;
17. subliniază că acest avans al UE în domeniul tehnologiilor, datorat efortului de cercetare depus de UE şi de statele membre, creşte competitivitatea industriei europene si creează noi locuri de muncă în UE;
18. solicită UE, statelor membre şi societăţilor comerciale, în conformitate cu principiul subsidiarităţii, ca să-şi dubleze eforturile în domeniul cercetării şi dezvoltării energetice, mai ales în vederea creşterii eficienţei producerii şi aprovizionării cu energie, reducerii consecinţelor ecologice, îmbunătăţirii siguranţei tehnologiilor existente, elaborării metodelor de stocare a energiei provenite din surse regenerabile şi dezvoltării unor noi generaţii de reactoare nucleare şi a unor noi tehnologii energetice, inclusiv pe baza fuziunii nucleare;
19. recomandă ca, date fiind cantităţile limitate ale resurselor existente, care vor continua să fie decisive pentru siguranţa şi independenţa energetică a statelor membre în următorii ani, viitorul Plan strategic pentru tehnologia energetică să favorizeze evoluţiile tehnologice care să exploateze în mod optim potenţialul acestora, astfel încât să se reducă emisiile globale de gaze cu efect de seră;
20. salută anunţul Comisiei privind intenţia sa de a prezenta un Plan strategic pentru tehnologia energetică în cadrul Consiliului European din primăvara anului 2008; se întreabă totuşi din ce fonduri va fi finanţat acest plan;
21. invită Comisia să sprijine tehnologia combustibililor sintetici, având în vedere potenţialul acesteia de a consolida siguranţa aprovizionării cu energie şi de a reduce emisiile în sectorul transportului rutier din UE;
22. constată că sprijinul financiar din fonduri publice acordat societăţilor ce se înfiinţează în domeniul noilor tehnologii energetice trebuie să fie adecvat ca mărime, trebuie să ia în considerare gradul lor de viabilitate comercială şi trebuie să înceteze odată ce noile tehnologii, astfel susţinute, devin competitive;
23. atrage atenţia asupra necesităţii, subliniate de Consiliu, de a garanta folosirea, la construirea de noi capacităţi, a tehnologiei celei mai eficiente dintre cele existente, precum şi folosirea într-o măsură mai mare a producţiei combinate de energie termică şi electrică, a încălzirii şi răcirii centralizate şi a căldurii reziduale industriale;
24. subliniază că, pentru combaterea schimbărilor climatice, ar fi oportun să se respecte cel puţin obiectivele de la Lisabona şi să se propună rezervarea unui procent minim din veniturile bugetare, convenit la nivel internaţional, pentru cercetare;
Combustibilii fosili
25. accentuează faptul că combustibilii fosili vor continua să aibă un rol foarte important în siguranţa aprovizionării cu energie a UE şi subliniază valoarea gazelor naturale ca sursa fosilă de energie cu cel mai mic conţinut de carbon;
26. subliniază că, pe termen lung, atâta timp cât necesarul de bază nu poate fi asigurat din sursele de energie regenerabile, se impune folosirea combustibililor fosili pentru producerea de energie electrică;
27. subliniază că sursele fosile de energie locale, mai ales rezervele mari de cărbune şi rezervele semnificative neutilizate de petrol şi de gaze din câteva state membre şi din Norvegia, pot contribui la siguranţa aprovizionării; recomandă ca, în viitor, instalaţiile de producere a energiei să funcţioneze pe baza tehnologiei CSC, în cazul în care acest lucru este posibil din punct de vedere tehnologic; este de părere că normele juridice şi administrative aplicabile trebuie să fie proporţionale cu condiţiile optime de producţie;
28. consideră că sunt necesare eforturi mai mari pentru limitarea emisiilor rezultate în urma producerii electricităţii pe bază de combustibili fosili şi pentru creşterea eficienţei acesteia, inter alia , prin sprijinirea dezvoltării producerii combinate de electricitate şi căldură; constată totodată că unele centrale electrice din UE sunt deja printre cele mai eficiente din lume;
29. invită Comisia să încurajeze investiţiile în producerea combinată de energie termică şi electrică; constată că un sistem foarte eficient de producere combinată a energiei termice şi electrice poate dubla eficienţa unei centrale de condensaţie obişnuite, alimentată cu cărbune;
30. crede că este inoportun, din punctul de vedere al siguranţei aprovizionării şi al rentabilităţii, să se împiedice construirea celor mai moderne şi eficiente centrale pe bază de cărbune prin adoptarea unor măsuri neadecvate de stimulare a pieţei;
31. invită Comisia să se asigure că sistemul de comercializare a cotelor de emisii nu împiedică înlocuirea centralelor existente cu centrale moderne - inclusiv cu centrale electrice nucleare - care au un impact mai scăzut asupra mediului;
32. solicită să fie îmbunătăţit mai mult mecanismul de dezvoltare nepoluantă (MDN) din cadrul Protocolului de la Kyoto, astfel încât acesta să-şi poată atinge obiectivul privind facilitarea transferului tehnologiilor energetice eficiente, ecologice şi adecvate către ţările în curs de dezvoltare;
33. invită Comisia să asigure, la verificarea funcţionării sistemului de comercializare a cotelor de emisii, că se ia în considerare, în mod corespunzător, problema specifică a pieţei energiei termice, având în vedere că această piaţă se compune preponderent din instalaţii de încălzire individuale (cazane) care funcţionează pe bază de combustibili fosili şi care nu sunt incluse în sistemul de comercializare a cotelor de emisii din cauza dimensiunilor lor reduse;
34. solicită ca centralele electrice existente, care funcţionează pe bază de combustibili fosili, să poată beneficia de ajutor naţional şi comunitar pe durata perioadei rămase până la încheierea ciclului lor de viaţă, astfel încât să se îmbunătăţească eficienţa energetică şi performanţa ecologică ale acestora;
35. constată că tehnologia CSC implică scăderea eficienţei centralelor electrice şi că problemele tehnice, ecologice şi juridice legate de stocarea CO 2 reprezintă provocări ce pot fi rezolvate doar prin cercetare şi prin iniţiative politice; consideră totodată că este important ca centralele pe bază de combustibili fosili să fie dotate, cu prima ocazie practică, cu instalaţii tehnologice pentru CSC;
36. îşi exprimă convingerea că metoda cea mai eficientă de a evita impactul gazelor cu efect de seră asupra schimbărilor climatice o reprezintă reducerea rapidă şi semnificativă a producerii acestor gaze; este de părere că, în acest sens, tehnologia CSC nu reprezintă decât unul dintre mijloacele care pot fi folosite pentru a se aborda problema schimbărilor climatice;
37. constată că CSC nu este neapărat o soluţie viabilă pentru centralele electrice mici, care generează doar cantităţi relativ reduse de energie şi există în primul rând pentru siguranţa aprovizionării;
38. solicită, în ceea ce priveşte tehnologia CSC, să se efectueze cercetări pentru a reduce la minimum pierderea de eficienţă, pentru a promova stocarea de CO 2 în condiţii de siguranţă şi pentru a clarifica procesele chimice şi biologice de captare a CO 2 ;
39. insistă asupra comandării unei cartografieri geologice cuprinzătoare pentru a se determina potenţialul de stocare în condiţii de siguranţă a CO 2 şi zonele cele mai adecvate pentru aceasta;
40. subliniază că, deşi CSC se bazează parţial pe componente tehnologice separate care au fost deja verificate şi testate, această tehnologie nu se sprijină pe un concept general verificat la nivel industrial;
41. subliniază lipsa unor informaţii adecvate cu privire la efectele ce pot fi produse de stocarea de CO 2 asupra straturilor geologice;
42. consideră inoportune cerinţele obligatorii privind producerea de energie electrică fără emisii de CO 2 în toate centralele electrice, deoarece până la dezvoltarea şi definitivarea tehnologiei corespunzătoare, sistemul UE de comercializare a cotelor de emisii va determina aplicarea CSC; încurajează totuşi sectorul energetic să ia în considerare conceptul „dotată pentru captare“ la construcţia de noi centrale electrice pe bază de combustibili fosili;
43. invită Comisia să prezinte, cât mai curând posibil, o propunere legislativă privind CSC pentru a rezolva problemele juridice existente în legătură cu stocarea de CO 2 şi pentru a crea astfel o bază pentru siguranţa investiţiilor în astfel de proiecte;
44. invită Comisia să evalueze riscurile potenţiale aferente tehnologiilor CSC şi să stabilească cerinţe privind acordarea de licenţe pentru activităţile CSC şi gestionarea corespunzătoare a riscurilor şi a efectelor identificate;
45. insistă ca, în paralel cu studierea posibilităţilor de stocare geologică în cadrul tehnologiei CSC, să se garanteze că CO 2 este stocat permanent şi în condiţii de siguranţă în locaţii care exclud eliminarea carbonului înapoi în atmosferă;
46. consideră că proiectele de demonstraţii în domeniul tehnologiilor „cărbunelui curat” trebuie realizate în zonele în care există o tradiţie a extracţiei cărbunelui şi care suportă consecinţele planurilor de conversie, fiind afectate totodată de perspectivele financiare 2007-2013;
47. invită Comisia să stabilească, cât mai curând posibil, orientări politice clare pentru promovarea mai susţinută a cercetărilor în domeniul tehnologiilor CSC, să exploreze posibile căi de utilizare a CSC pentru producerea comercială de energie electrică şi să prezinte propuneri cu privire la metodele de evitare a inconsecvenţelor între aplicarea procedeelor CSC şi sistemul de comercializare a cotelor de emisii, asigurându-se totodată faptul că aceste orientări şi propuneri nu împiedică dezvoltarea energiilor regenerabile sau încercările de a spori eficienţa energetică;
48. subliniază că este important ca locuitorii regiunilor în care există centrale electrice pe bază de cărbune să fie informaţi despre pericolele inerente acestora şi să fie date publicităţii planurile de modernizare a centralelor electrice existente şi de reducere a impactului ecologic al acestora;
49. recunoaşte că, în stadiul actual de progres tehnologic, se estimează că electricitatea provenită din soluţii pe baza tehnologiilor CSC va fi la fel de costisitoare ca şi cea provenită din surse regenerabile;
50. subliniază importanţa unei cooperări mai strânse între Comisie şi sectorul privat, pentru a mări aplicabilitatea tehnologiei „cărbunelui curat”;
51. subliniază faptul că, deşi este necesară creşterea finanţării pentru cercetare şi dezvoltare în domeniul CSC, acest lucru nu trebuie făcut în detrimentul finanţării pentru cercetare în domeniul energiei regenerabile;
52. îndeamnă Comisia şi statele membre să lanseze campanii de informare privind tehnologiile CSC, cu implicarea părţilor interesate şi a factorilor de decizie;
53. avertizează cu privire la dependenţa unilaterală de anumiţi furnizori sau de anumite modalităţi de aprovizionare cu gaze şi subliniază importanţa gazului natural lichefiat, în contextul diversificării importurilor de gaze;
54. îndeamnă Comisia să efectueze cercetări geologice mai ample, în vederea identificării de noi zăcăminte de combustibili fosili pe teritoriul statelor membre;
55. regretă lipsa, din partea Comisiei, a unei abordări mai detaliate a siguranţei aprovizionării cu petrol în contextul pachetului energetic şi solicită acesteia să prezinte o comunicare în acest sens;
56. subliniază că combustibilii fosili reprezintă un substrat important care ar putea sta la baza producţiei de hidrogen la scară largă, atât în calitate de vector energetic, cât şi în calitate de combustibil;
57. îşi exprimă îngrijorarea faţă de construcţia, pe scară largă, de termocentrale pe bază de cărbune în China şi India (care, fiind ţări în curs de dezvoltare, nu cad sub incidenţa Protocolului de la Kyoto), accentuând faptul că, în ceea ce priveşte China, se aşteaptă ca aceasta să depăşească emisiile de bioxid de carbon ale SUA în cursul anului 2007, dar constată totodată că India şi China încearcă să-şi diversifice sursele de energie; atrage atenţia asupra potenţialului UE de a exporta tehnologii energetice ecologice; accentuează că, pentru a stimula reducerea emisiilor de carbon, susţinând totodată creşterea economică, o prioritate pentru investiţiile UE în infrastructura ţărilor în curs de dezvoltare trebuie să o constituie tehnologiile energetice ecologice, însoţite de o dezvoltare a capacităţilor;
58. sprijină colaborarea Comisiei cu China, în special Parteneriatul UE-China din 2005 privind schimbările climatice şi Memorandumul de înţelegere ulterior, din 2006, privind cooperarea în domeniul tehnologiilor de generare a energiei electrice cu emisii apropiate de zero, care ar trebui să încurajeze dezvoltarea tehnologiilor energetice ecologice; invită Comisia să colaboreze cu China, în vederea elaborării unei foi de parcurs pentru dezvoltarea tehnologiilor energetice ecologice în China şi în vederea identificării acţiunilor-cheie şi a etapelor esenţiale pentru dezvoltarea şi aplicarea tehnologiilor energetice ecologice în această ţară; îndeamnă Comisia să stabilească relaţii similare cu alte economii în curs de dezvoltare, în special cu India şi Brazilia, care ar putea, de asemenea, avea rezerve semnificative de cărbune;
59. ia act de constatările unui studiu al Agenţiei Internaţionale pentru Energie (AIE) din 2005, care a stabilit că aplicarea anumitor tehnologii în ţările care nu fac parte din OCDE s-ar putea dovedi mult mai rentabilă şi ar putea fi deosebit de semnificativă acolo unde există diferenţe importante între aspectul geologic şi resursele naturale ale ţărilor respective; consideră că, unde este cazul, ţările ar putea lua în considerare includerea unui sprijin financiar pentru a ajuta ţările în curs de dezvoltare să atingă obiectivele interne de punere în aplicare a acestor tehnologii; subliniază că abilitatea de a comercializa instrumente de punere în aplicare la nivel transfrontalier ar îmbunătăţi prin urmare eficienţa, garantând că aceste tehnologii sunt puse în aplicare acolo unde acest lucru este cel mai rentabil;
60. invită Comisia să susţină eforturile Băncii Mondiale şi ale băncilor de dezvoltare regionale de creare a unui cadru pentru investiţiile energetice, abordând problemele costurilor, riscurilor şi barierelor instituţionale şi informaţionale care stau în calea aplicării la scară largă a parteneriatelor public-privat pentru susţinerea tehnologiilor cu emisii de carbon reduse sau inexistente; invită Comisia să evalueze diferitele mecanisme menite să faciliteze colaborarea în domeniul cercetării şi dezvoltării, cum ar fi Parteneriatul Asia-Pacific pentru dezvoltare ecologică şi un climat curat şi Forumul de dirijare a problemelor privind stocarea carbonului, precum şi alte obiective privind transferul de tehnologii; invită Comisia să elaboreze criterii de evaluare a finanţării internaţionale, a transferului de informaţii şi a mecanismelor de cercetare şi dezvoltare, în funcţie de capacitatea acestora de a contribui la dezvoltarea, pe termen lung, a tehnologiilor cu emisii de carbon scăzute sau inexistente;
61. îndeamnă Comisia să evalueze impactul teritorial al propunerilor sale în domeniul politicii energetice şi să pună rezultatele la dispoziţia statelor membre;
62. dat fiind caracterul urgent al situaţiei, solicită intensificarea imediată a sprijinului acordat ţărilor în curs de dezvoltare pentru utilizarea tehnologiilor ecologice pe bază de cărbune, care şi-au demonstrat viabilitatea şi eficienţa;
63. sprijină promovarea de proiecte şi tehnologii care ameliorează eficienţa şi siguranţa energetică în ţările în curs de dezvoltare şi care sunt adaptate în mod specific nevoilor şi condiţiilor din aceste ţări, precum instruirea populaţiei să-şi producă propriile sisteme de încălzire eficiente din punct de vedere energetic, ceea ce poate contribui la crearea de locuri de muncă şi la combaterea deşertificării şi a schimbărilor climatice, precum şi la îmbunătăţirea stării sănătăţii;
Energia nucleară
64. salută raportul privind Programul nuclear cu caracter informativ pentru UE, care oferă o bază pentru o discuţie aprofundată pe marginea opţiunii nucleare pentru Europa;
65. subliniază că energia nucleară este indispensabilă dacă se urmăreşte acoperirea, pe termen mediu, a necesarului energetic de bază;
66. sprijină propunerea Consiliului European din martie 2007 cu privire la organizarea unei dezbateri deschise privind oportunităţile şi riscurile prezentate de energia nucleară;
67. subliniază că fondurile alocate în prezent cercetării în domeniul energiei nucleare sunt concentrate, în cea mai mare parte, în domeniul tehnologiei în materie de siguranţă;
68. recunoaşte rolul energiei nucleare ca fiind o componentă importantă a aprovizionării cu energie electrică în 15 din cele 27 de state membre, şi, prin urmare, în întreaga Uniune, generând o treime din producţia totală de energie electrică a UE;
69. constată că producţia de energie nucleară a făcut în UE obiectul unei dezvoltări industriale pe scară largă în ultimele patru decenii, în condiţii de fiabilitate şi siguranţă din ce în ce mai bune;
70. constată că Finlanda, Franţa, Bulgaria, România, Slovacia, Lituania (în colaborare cu Letonia şi Estonia), Regatul Unit al Marii Britanii, Polonia şi Republica Cehă fie construiesc centrale nucleare noi, fie intenţionează să construiască sau studiază o astfel de posibilitate;
71. constată faptul că energia nucleară este la momentul actual sursa principală de energie cu emisii de CO 2 reduse şi subliniază rolul potenţial al acesteia în combaterea schimbărilor climatice;
72. face referire la Al treilea raport al IPCC (Grupul interguvernamental de experţi în domeniul schimbărilor climatice) în care energia nucleară este menţionată ca una dintre modalităţile de diminuare a schimbărilor climatice;
73. constată că alegerea pe care o face fiecare dintre statele membre de a recurge sau nu la energia nucleară continuă să ţină de competenţa exclusivă a acestora, însă această alegere ar putea influenţa nivelul preţurilor la energia electrică în alte state membre;
74. invită Comisia să propună măsuri vizând menţinerea în UE a nivelului ridicat de competenţe, necesar în cazul în care se doreşte ca energia nucleară să rămână o opţiune viabilă;
75. constată că deciziile pe termen scurt şi mediu privind utilizarea energiei nucleare vor influenţa direct şi obiectivele privind schimbările climatice pe care UE şi le-ar putea propune în mod realist; constată că, dacă se renunţă la energia nucleară, obiectivele privind reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră şi combaterea schimbărilor climatice nu vor putea fi îndeplinite;
76. reaminteşte faptul că statele membre care folosesc energia nucleară s-au angajat să respecte standardele internaţionale de siguranţă şi non-proliferare şi recunoaşte, în acest context, importanţa deosebită a Tratatului Euratom;
77. salută constituirea unui grup la nivel înalt pentru siguranţa nucleară şi gestionarea deşeurilor şi consideră că înfiinţarea Forumului european pentru energia nucleară oferă o platformă importantă, în cadrul căreia părţile implicate pot discuta o eventuală foaie de parcurs pentru investiţiile în domeniul energiei nucleare şi care va stimula un dialog transparent, bine documentat şi echilibrat privind toate aspectele ce ţin de utilizarea şi răspândirea acestei forme de energie;
78. salută cererea Comisiei de a se stabili, în Uniunea Europeană, niveluri de referinţă comune în ceea ce priveşte siguranţa nucleară; solicită, în acest sens, ca aceste niveluri să corespundă celor mai înalte standarde de siguranţă posibile, stabilite în cadrul unei evaluări comune bazate pe cele mai bune practici;
79. subliniază importanţa Platformei pentru o tehnologie durabilă în domeniul energiei nucleare, lansată în septembrie 2007, pentru stabilirea unui program strategic european privind cercetarea în domeniul fisiunii nucleare;
80. subliniază faptul că se estimează că rezervele de uraniu cunoscute pe glob sunt suficiente pentru mai bine de 200 de ani şi că aceste rezerve oferă opţiuni viitoare fezabile privind diversificarea riscurilor politice legate de siguranţa aprovizionării sau fac posibilă atingerea unui echilibru între risc, preţ şi locaţie la selectarea surselor de combustibili nucleari;
81. subliniază că progresele prevăzute în cadrul Forumului Internaţional Generaţia IV, din care Comunitatea Europeană a Energiei Atomice face parte, sugerează că energia nucleară va avea un viitor îndelungat datorită faptului că se bazează, în principal, pe un mod de utilizare a resurselor ce acordă suficient timp pentru dezvoltarea unor aplicări potenţiale ale energiei nucleare care să poată fi utilizate pe durata a mii de ani, reducând semnificativ volumul şi gradul de radioactivitate ale deşeurilor finale;
82. sprijină declaraţiile Comisiei privind competitivitatea energiei nucleare şi constată că majoritatea fondurilor comunitare din cadrul celui de-Al şaptelea program-cadru de cercetare sunt alocate cercetării în domeniul siguranţei şi al fuziunii nucleare; subliniază că, pentru a satisface în mod optim criteriile strategice ale UE, efortul comunitar ar trebui asociat unor activităţi de cercetare care să urmărească dezvoltarea unei noi generaţii de tehnologii nucleare durabile;
83. subliniază că producerea de energie nucleară este relativ independentă de eventualele fluctuaţii ale preţurilor la uraniu, deoarece costul acestui tip de combustibil influenţează foarte puţin preţul energiei electrice;
84. având în vedere că pentru realizarea investiţiilor este nevoie de lungi perioadele de timp, subliniază necesitatea unei stabilităţi politice şi juridice;
85. face trimitere la sondajul de opinie Eurobarometru din 2006, care a arătat că nivelul de cunoştinţe al populaţiei influenţează într-o foarte mare măsură atitudinea acesteia faţă de energia nucleară; subliniază, prin urmare, importanţa unui dialog public deschis privind energia nucleară în toate statele membre, astfel încât să fie mărit nivelul de conştientizare de către opinia publică a efectelor pozitive şi negative ale energiei nucleare înainte de adoptarea oricărei decizii politice;
86. constată că problema stocării finale este rezolvată din punct de vedere tehnologic şi că deşeurile ce trebuie stocate sunt într-o cantitate redusă şi calculabilă;
87. invită Comisia şi statele membre să soluţioneze, în sfârşit, problema stocării finale, pentru a pune capăt stocării intermediare a deşeurilor aproape de suprafaţa solului;
88. reaminteşte că reactoarele de a patra generaţie ar trebui să îmbunătăţească eficienţa combustibililor şi să reducă cantitatea deşeurilor; invită, prin urmare, Comisia şi statele membre să se concentreze pe dezvoltarea de materiale de structură şi pe optimizarea utilizării combustibililor nucleari şi, de asemenea, să sprijine proiecte care au ca scop elaborarea prototipurilor de reactoare de generaţia a patra;
89. constată că energia nucleară poate produce sinergii în asociere cu energiile regenerabile, oferind, de exemplu, metode originale de producere eficientă şi economică a hidrogenului sau a biocombustibililor;
90. reaminteşte că la nivel mondial se planifică sau se construiesc zeci de centrale nucleare şi că, pentru UE, participarea la construcţia acestora este de importanţă capitală, atât din punct de vedere al strategiei industriale, cât şi al promovării în toată lumea a celor mai stricte principii de siguranţă;
91. constată, în cele din urmă, rolul pe care îl au împrumuturile Euratom şi solicită statelor membre să permită şi pe viitor utilizarea acestui instrument important;
°
° °
92. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului şi Comisiei.
EXPUNERE DE MOTIVE
1.
Introducere
In 2004 the share of fossil fuels as a proportion of gross domestic consumption in the EU-25 stood at 79%, the largest percentage being represented by oil (37.2%), followed by gas (23.9%) and coal (17.9%).
Coal plays a predominant role in electricity production, oil dominates the transport sector, while gas is used in roughly equal proportions in power production and heating.
Because of the prominent role played by fossil fuels and the lack of any equally cheap and efficient alternatives, they are universally predicted to remain a central component of the EU’s energy mix up to and beyond 2020.
At the same time, dependency on fossil fuel imports will rise from 47% in 1990 to around 70% in 2030.
Dependency on oil imports will be particularly high, at almost 94%.
However, dependency on natural gas imports will also rise from 47.5% in 2004 to some 85% in 2030.
The upward trend in both these figures is largely due to a drop in domestic production owing to exhaustion of oil and gas reserves.
At the same time, demand for energy is increasing at around 1% per year.
Demand for electricity is growing almost twice as fast as demand for other energy sources.
The EU should already be making plans for the future of energy supply.
In particular, it must face the challenge of striking a balance between the three pillars of energy policy: competitiveness, sustainability and security of supply.
The Commission’s three communications are a step in this direction.
2.
The importance of technology
Innovative energy technologies are not only an important economic factor but also make a crucial contribution to security of energy supply.
The EU, the Member States and businesses in Europe must make further efforts to advance research into and development of new energy technologies.
In this connection reducing the environmental impact and enhancing the safety of existing installations, developing new energy sources, more efficient and cleaner use of fossils fuels and the further development of nuclear fission and fusion technologies are of particular importance.
The export potential of such technologies is also increasingly significant.
For example, as early as 2004, environmental technologies with a total value of EUR 22 billion were exported from the EU.
The global market volume of energy technology could grow to 2 200 billion by 2020.
The aim of EU technology promotion must be to secure the greatest possible share of this market volume for European businesses, including all areas of technology.
This will also contribute significantly to securing and creating jobs.
This can only happen if the level of support for research into energy in the EU, which stood at 0.4% of GDP in 2004, is adjusted in line with the significantly higher level in the USA and Japan and is more effectively organised.
In accordance with the subsidiarity principle it must concentrate on technologies which are in the strategic interest of the EU as a whole while at the same time generating a substantial and visible added value as compared with support from individual Member States.
Improved coordination between national and EU research programmes is also essential.
In addition to support for research, start-up funding is an important instrument for the promotion of future technologies.
However, such funding must end once the product has become commercially viable, in order to prevent distortions of competition and windfall profits.
Accordingly, greater emphasis should be placed on the construction of a European platform for innovative technologies, as proposed by the Commission in the form of a communication platform between producers and customers.
This should permit a rapid overview of innovative technologies in the energy field which are in place or are being developed throughout Europe.
3.
Fossil fuels
At present, the cost of producing electricity from fossil fuels in the EU is on average half as much as producing it from renewables (4.7 cents/kWh as opposed to 9.5 cents/kWh).
With a view to the competitiveness of European industry on the global market in particular, it would be irresponsible to renounce fossil fuels so long as the alternatives engender significantly higher costs for businesses and consumers.
This would also seriously jeopardise the EU's growth targets and the Lisbon objectives.
It is crucial in the interest both of future security of supply and of the environment that obsolete power plants should be replaced with new plants with efficiency levels as high as 55%.
Replacing one third of the coal-fired power stations in the EU with modern plants by 2020 would mean a saving of one third of the EU’s CO2 emissions.
Which source of fuel is chosen when building new capacity must, however, be left up to the electricity producers, who have the best overview of the costs and advantages of the various energy sources.
For reasons of security of supply, efforts to combat climate change must not lead to any one energy source being put at a disadvantage.
This is particularly true of coal, worldwide reserves of which are sufficient for at least another 200 years.
Coal is thus the globally most widespread fossil fuel.
26% of these reserves are in the USA, another 23% on the territory of the former Soviet Union.
Within the EU, Germany (7%) and Poland (2%) possess a significant proportion of global reserves.
The crucial factor is that most of these reserves are to be found in politically stable countries and that, unlike oil and gas, the price volatility of coal is extremely low.
This in particular makes coal an indispensable fossil fuel for the EU.
For technological reasons, too, coal should not be neglected.
Only if it continues to be used for power production within the EU will it be possible for European businesses to make technological advances in this area and export them to emerging countries such as China and India, which also have large coal reserves.
This will secure jobs in the EU and will at the same time make a significant contribution to protecting the world’s environment.
The degree of success achieved by European firms in this respect can be seen from the fact that, in spite of a significant increase in demand for electricity since 1990, there has been only a moderate increase in CO2 emissions from power production.
Conversely, the proportionate contribution of transport to European CO2 emissions has risen considerably.
Efforts to reduce CO2 emissions must thus apply to all sources of energy.
In the case of CO2 sequestration, which is a welcome development in principle, it needs to be remembered that this technology inevitably leads to a 14% loss of efficiency in coal-fired power stations.
This has an impact on future security of supply of fossil fuels and also raises environmental problems.
Furthermore, there are still technical and legal issues to be clarified in relation to CO2 capture and storage.
4.
The role of nuclear energy
With a share of 31% of power production in the EU, nuclear power plants supply a significant proportion of the base load.
In addition to their crucial contribution to security of supply, which proves their competitiveness, they also provide an important benefit to the environment.
Thus the building of a fifth nuclear power plant in Finland engenders a 15% reduction in the country’s CO2 emissions.
In Germany alone, the existing nuclear power plants account for a saving of 160 million tonnes of CO2 emissions; globally, the saving is 700 million tonnes.
On 8-9 March 2007 the European Council correctly noted that nuclear energy makes an important contribution to security of supply and helps the reduction of CO2 emissions.
The link between a high proportion of nuclear energy and low CO2 emissions in the energy economy is also stressed by the IEA in its most recent report for 2006.
For example, CO2 emissions in Germany, with its 17 nuclear power plants, are some six times higher than in France, where 59 nuclear reactors are in operation.
The 50 nuclear power plants which are currently planned or being built worldwide will thus make a further important contribution to combatting climate change and to security of supply.
This is also stressed by international climatologists in the most recent IPCC report on climate change.
This contribution will be all the greater since the latest generation of nuclear power plants are more efficient, thus cutting operating costs and boosting environmental performance.
Furthermore, the largest uranium reserves are to be found in politically stable countries such as Australia and Canada.
The high level of fuel recycling in modern power stations also significantly contributes to security of supply, particularly since uranium reserves, which will suffice for several generations, can be significantly stretched by the deployment of the latest generation of nuclear power plants.
At the same time this high level of recycling helps the avoidance of high-level radioactive waste.
It should be stressed that the issue of the final disposal of radioactive waste can be resolved.
Final disposal is often blocked not for scientific but for political reasons.
In this connection the Commission and the Member States should finally submit and adopt a clear-cut overall plan for final disposal.
Neither should the rise in uranium prices give any cause for concern, unlike rises in the price of oil and gas, since the operating costs of a nuclear power station account for only 5% of its total costs.
This guarantees a large degree of independence from price fluctuations.
At the same time, it already costs significantly less to produce electricity from nuclear power than from fossil fuels and renewables.
Consequently modern nuclear power plants can compete with oil from a price of USD 40 to 45 per barrel and with gas from a price of USD 5.70 per MBtu.
Nuclear fusion could make a further contribution to the environment and to security of supply.
The creation of the International Thermonuclear Experimental Reactor, in which the EU is a controlling participant, is an important step towards securing future energy supplies.
In the EU's 2007 budget, 6% of the research allocations are already set aside for fusion research.
In addition, in the context of the EU’s energy budget, 27% of appropriations are spent on nuclear energy, most of it traditionally on nuclear safety.
The safety standards of European nuclear power plants are correspondingly high.
In view of the worldwide resurgence of nuclear energy, the EU must ensure that the strict European safety standards are also applied globally.
In this way the EU can make a significant contribution to global security of supply and environmental protection.
This will also create an important market for European high technology, which will secure jobs in the EU.
10.9.2007
AVIZ al Comisiei pentru dezvoltare
destinat Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie
referitor la sursele convenţionale de energie şi tehnologia energetică
( 2007/2091(INI) )
Raportoare pentru aviz: Margrete Auken
SUGESTII
Comisia pentru dezvoltare recomandă Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluţie ce urmează a fi adoptată:
1. subliniază necesitatea unor măsuri urgente în domeniul accesului la energie, al surselor convenţionale de energie şi al tehnologiei energetice pentru abordarea problemei dezvoltării economice şi sociale, precum şi a schimbărilor climatice;
2. constată că un acces mai mare la energia durabilă pentru ţările în curs de dezvoltare joacă un rol esenţial în atingerea de către acestea a obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM); se estimează că 2 miliarde de persoane suferă în prezent din cauza constrângerilor energetice, care le reduc posibilităţile de dezvoltare economică şi de îmbunătăţire a nivelului de trai;
3. datorită unui şir de dificultăţi nerezolvate privind viabilitatea tehnologiei în cauză, consideră că nici tehnologia de captare şi stocare a carbonului (CSC), nici energia nucleară – dat fiind riscul considerabil de securitate implicat – nu sunt durabile;
4. solicită o cooperare sporită cu ţările în curs de dezvoltare, împreună cu întărirea sprijinului pentru aceste ţări şi transferul de tehnologie şi resurse către acestea de către UE, în domeniul capacităţilor de energie durabilă, al energiei regenerabile şi eficienţei energetice; constată avantajul evident datorat condiţiilor climatice favorabile în domenii precum energia solară, care oferă o metodă eficientă de a face faţă costurilor în creştere ale petrolului;
5. subliniază, cu toate acestea, că unele surse regenerabile de energie, inclusiv bioetanolul produs din materii prime agricole, ar putea dăuna agriculturii tradiţionale, ar putea avea un impact negativ asupra producţiei alimentare mondiale şi ar avea consecinţe negative pentru mediu (de exemplu, defrişarea regiunii amazoniene); subliniază, totodată, că această soluţie alternativă trebuie studiată cu multă atenţie, date fiind efectele negative menţionate, şi ,prin urmare, invită Comisia să continue dezvoltarea criteriilor de durabilitate pentru biocombustibili;
6. solicită să fie îmbunătăţit mai mult mecanismul de dezvoltare curată (MDC) din cadrul Protocolului de la Kyoto, astfel încât acesta să-şi poată atinge obiectivul de a crea o posibilitate de transfer al tehnologiilor energetice eficiente, curate şi adecvate către ţările în curs de dezvoltare;
7. recunoaşte potenţialul pe care îl posedă Fondul global al UE pentru energii regenerabile şi eficienţă energetică (GEEREF), în calitatea sa de fond mondial cu capital de risc, de a mobiliza investiţii private pentru proiecte în domeniile eficienţei energetice şi energiei regenerabile din ţările în curs de dezvoltare;
8. invită Comisia să-şi intensifice acţiunile privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI), pentru a garanta că întreprinderile energetice multinaţionale din ţările în curs de dezvoltare depun toate eforturile pentru promovarea eficienţei energetice, a energiei regenerabile şi a tehnologiilor pe bază de combustibili fosili mai ecologice, precum şi pentru asigurarea unor condiţii sanitare şi de siguranţă adecvate pentru angajaţi;
9. consideră totuşi că, pe o perioadă de tranziţie, sunt necesari şi combustibili fosili pentru acoperirea cererilor legitime ale ţărilor în curs de dezvoltare şi solicită adoptarea unor măsuri de îmbunătăţire a utilizării durabile a resurselor locale într-un mod cât mai eficient din punct de vedere energetic; constată pericolul pe care îl prezintă combustibilii agricoli pentru biodiversitate şi securitatea alimentară în ţările în curs de dezvoltare;
10. dat fiind caracterul urgent al situaţiei, solicită intensificarea imediată a sprijinului acordat ţărilor în curs de dezvoltare pentru utilizarea tehnologiilor ecologice pe bază de cărbune, care şi-au demonstrat viabilitatea şi eficienţa;
11. recunoaşte necesitatea stringentă de a accelera acţiunile demonstrative şi aplicarea tehnologiei CSC, pentru a reduce emisiile în perioada în care ţările în curs de dezvoltare vor trece de la combustibilii fosili la sursele regenerabile; în acest context, solicită să fie intensificat sprijinul acordat programelor de cercetare, dezvoltării cadrelor juridice şi financiare necesare, precum şi colaborării cu sectorul energetic pentru a garanta, începând cu 2010, compatibilitatea cu tehnologia CSC a tuturor centralelor electrice noi pe bază de cărbune;
12. sprijină promovarea de proiecte şi tehnologii care ameliorează eficienţa şi siguranţa energetică în ţările în curs de dezvoltare şi care sunt adaptate în mod specific nevoilor şi condiţiilor din aceste ţări, precum instruirea populaţiei să-şi producă propriile sisteme de încălzire eficiente din punct de vedere energetic, ceea ce poate contribui la crearea de locuri de muncă şi la combaterea deşertificării şi a schimbărilor climatice, precum şi la îmbunătăţirea stării sănătăţii.
PROCEDURĂ
Titlu
Sursele convenţionale de energie şi tehnologia energetică
Numărul procedurii
2007/2091(INI)
Comisia competentă în fond
ITRE
Aviz emis de către Data anunţului în plen
DEVE 26.4.07
Cooperare consolidată
Data anunţului în plen
Raportor pentru aviz Data numirii
Margrete Auken 17.7.07
Raportorul pentru aviz substituit
Examinare în comisie
27.8.07
Data adoptării
10.9.07
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
9
8
Membri titulari prezenţi la votul final
Margrete Auken, Thijs Berman, Nirj Deva, Alain Hutchinson, Romana Jordan Cizelj, Maria Martens, Luisa Morgantini, José Javier Pomés Ruiz, Horst Posdorf, Pierre Schapira, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, Johan Van Hecke, Luis Yañez-Barnuevo García, Jan Zahradil, Mauro Zani
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Irena Belohorská, John Bowis, Atanas Paparizov, Ralf Walter
Membri supleanţi [articolul 178 alineatul (2)] prezenţi la votul final
Observaţii (date disponibile într-o singură limbă)
...
7.6.2007
AVIZ al Comisiei pentru comerţ internaţional
destinat Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie
privind sursele convenţionale de energie şi tehnologia energiei
( 2007/2091(INI) )
Raportor pentru aviz: Sajjad Karim
SUGESTII
Comisia pentru comerţ internaţional recomandă Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluţie ce urmează a fi adoptată:
1. consideră ca fiind exagerată importanţa acordată de Comisie tehnologiei de captare şi stocare a ului de carbon (CCS), a cărei eficacitate nu a fost încă dovedită în generarea de energie şi care nu va fi o opţiune viabilă în următorii aproximativ 10 ani; rămâne preocupată de problemele grave care încă mai înconjoară siguranţa, impactul de mediu, fezabilitatea tehnologică, statutul juridic şi costul tehnologiilor CCS emergente; subliniază faptul că o problemă fundamentală în ceea ce priveşte CCS este una legată de cost, întrucât, pentru a fi o opţiune adoptată pe scară largă şi disponibilă, costul ar trebui să fie redus de la 100 dolari SUA pe tonă la aproximativ 10 dolari SUA pe tonă; insistă să nu se distragă atenţia de la dezvoltarea de energie regenerabilă, care este o opţiune viabilă şi disponibilă; accentuează că, pentru stabilizarea emisiilor de CO 2 , CCS trebuie considerată un instrument complementar temporar pe lângă promovarea energiei regenerabile şi a eficienţei energetice şi nu trebuie utilizată pentru a promova o creştere a gradului de utilizare a cărbunelui;
2. recomandă Comisiei să investigheze asocierea schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (ETS) cu alte scheme internaţionale, pentru a crea un indicator de preţ al carbonului care să includă costurile sociale şi pentru a utiliza finanţarea carbonului în scopul de a accelera luarea de măsuri în ţările în curs de dezvoltare; susţine extinderea schemei europene de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră la cât mai multe alte domenii cu putinţă; subliniază faptul că includerea costurilor sociale ale emisiilor de carbon în preţurile pieţei va sprijini finanţarea unor tehnologii cu emisii reduse de bioxid de carbon, ajutându-le să devină mai competitive în raport cu tehnologiile mai puţin sănătoase pentru mediu;
3. remarcă faptul că rolul CCS în cadrul ETS va fi abordat la revizuirea ETS după anul 2012; constată însă că unele proiecte CCS comerciale pot deveni funcţionale înainte de 2012, inclusiv proiecte din statele membre şi din Norvegia care vor fi legate la ETS prin Acordul privind Spaţiul Economic European (Acordul SEE) începând cu 1 ianuarie 2008; invită grupul de lucru pentru ETS să analizeze măsura în care CCS ar putea fi recunoscută în cadrul ETS, având în vedere nevoia aplicării unui tratament comparabil activităţilor care implică emisii reduse de CO 2 sau care nu implică deloc astfel de emisii şi nevoia unei situaţii comparabile atât între diferitele opţiuni CCS, cât şi pe întreg teritoriul UE pentru investiţii în tehnologii CCS;
4. îşi exprimă îngrijorarea faţă de construirea pe scară largă de termocentrale pe cărbune în China şi India (care, fiind ţări în curs de dezvoltare, nu se află sub incidenţa Protocolului de la Kyoto), accentuând faptul că, în ceea ce priveşte China, se aşteaptă ca, în cursul anului 2007, aceasta să depăşească emisiile de bioxid de carbon din SUA, dar observă că aceste două ţări încearcă să-şi diversifice sursele de energie; atrage atenţia asupra potenţialului european de a exporta tehnologii energetice curate; accentuează faptul că tehnologiile energetice curate, însoţite de consolidarea capacităţilor, trebuie să constituie o prioritate pentru investiţiile europene în infrastructura ţărilor în curs de dezvoltare, în scopul stimulării reducerii emisiilor de carbon concomitent cu susţinerea creşterii economice;
5. sprijină colaborarea Comisiei cu China, în special Parteneriatul UE - China din 2005 privind schimbările climatice şi memorandumul de înţelegere ulterior din 2006 privind cooperarea în domeniul tehnologiei de generare a unei energii cu emisii apropiate de zero, care ar trebui să încurajeze dezvoltarea tehnologiilor energetice curate; recomandă Comisiei să colaboreze cu China în vederea elaborării unei foi de parcurs pentru dezvoltarea tehnologiilor energetice curate în China şi a identificării acţiunilor şi etapelor esenţiale pentru dezvoltarea şi punerea în aplicare a tehnologiilor energetice curate în China; îndeamnă Comisia să stabilească relaţii similare cu alte economii emergente, în special cu India şi Brazilia, care ar putea avea, de asemenea, rezerve mari de cărbune;
6. ia act de constatările unui studiu al Agenţiei Internaţionale a Energiei (AIE) din 2005 care a identificat faptul că punerea în aplicare a anumitor tehnologii în ţările care nu fac parte din OCDE s-ar putea dovedi mult mai rentabilă şi ar putea fi deosebit de semnificativă acolo unde există diferenţe majore între geologia şi resursele naturale ale ţărilor; consideră că, atunci când este cazul, ţările ar putea lua în considerare includerea sprijinului financiar pentru a ajuta ţările în curs de dezvoltare să atingă obiectivele de punere în aplicare la nivel naţional; subliniază faptul că abilitatea de a comercializa instrumente de punere în aplicare peste graniţe ar îmbunătăţi astfel eficacitatea, garantând faptul că punerea în aplicare are loc acolo unde acest proces este cel mai ieftin;
7. ia act de faptul că politicile de punere în aplicare, cum ar fi mecanismele de susţinere regenerabile, sunt aplicate, de obicei, la nivel naţional şi că nu s-a încercat încă o armonizare a acestora; constată că armonizarea instrumentelor existente ar putea fi dificilă în practică, însă consideră că introducerea aşteptată la scară largă a politicilor de punere în aplicare a tehnologiei energetice curate în următorii 5-10 ani oferă o oportunitate semnificativă de analizare a modului în care ar putea fi concepute aceste politici de punere în aplicare în vederea maximizării câştigurilor de eficienţă din comerţul internaţional; recomandă Comisiei să ia în considerare posibilitatea de a include un element comercial în abordarea politicilor sale, pentru a face posibilă punerea în comun a eforturilor pe pieţele mai mari, minimizarea costurilor în anumite regiuni sau menţinerea unor răspunsuri diferenţiate între ţări la diferite niveluri de dezvoltare; consideră că o astfel de armonizare ar permite o mai bună coordonare transfrontalieră şi ar putea mări reducerile de costuri prin accelerarea dezvoltării unor noi pieţe în străinătate, în special în ţările în curs de dezvoltare;
8. recomandă Comisiei să susţină eforturile Băncii Mondiale şi ale băncilor de dezvoltare regionale de creare a unui cadru pentru investiţiile energetice, menit să abordeze costurile, riscurile şi barierele instituţionale şi informaţionale care stau în calea dezvoltării parteneriatelor public-private pentru susţinerea tehnologiilor cu nivel scăzut sau inexistent de carbon; recomandă Comisiei să evalueze diferitele mecanisme proiectate pentru a oferi o colaborare în domeniul cercetării şi dezvoltării şi alte obiective de transfer de tehnologii, cum ar fi Parteneriatul Asia - Pacific pentru dezvoltare şi un climat curat şi Forumul de Conducere pentru Probleme de Stocare a Carbonului; recomandă Comisiei să elaboreze criterii de evaluare pentru finanţările internaţionale, transferul de informaţii şi mecanismele de cercetare-dezvoltare, în funcţie de capacitatea acestora de a contribui la dezvoltarea tehnologică pe termen lung, cu emisii scăzute sau inexistente de carbon ;
9. subliniază faptul că transferul de tehnologii energetice curate în ţările în curs de dezvoltare se află în centrul combaterii schimbărilor climatice şi a îndeplinirii Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului; ia act de faptul că la reuniunea la nivel înalt de la Gleneagles din 2005, liderii G8 au recunoscut nevoia unei cooperări şi a unei coordonări internaţionale mai mari a cercetării şi dezvoltării tehnologiilor energetice; în plus, ia act de faptul că, în acelaşi timp, şefii de guvern din Brazilia, Mexic, Africa de Sud, China şi India au emis o declaraţie comună, în vederea construirii unei noi paradigme pentru cooperarea internaţională viitoare, care să includă o participare îmbunătăţită în domeniul cercetării-dezvoltării, o finanţare internaţională pentru transferul de tehnologii şi un efort conjugat în vederea abordării unor probleme legate de drepturile de proprietate intelectuală (DPI); recomandă Comisiei să soluţioneze, pe calea dialogului, problema barierelor legate de drepturile de proprietate intelectuală (DPI), care împiedică achiziţionarea de tehnologii nepoluante existente brevetate, pe baza unor activităţi viitoare care analizează modul în care fondurile internaţionale şi iniţiativele public-private au stimulat transferul de tehnologii acoperit de DPI în alte domenii; recomandă Comisiei să analizeze posibilitatea creării unor noi tipuri de parteneriate public-private globale în domeniul tehnologiilor pentru combaterea schimbărilor climatice, făcând apel la experienţa acordurilor internaţionale prin care s-a înlesnit accesul ţărilor în curs de dezvoltare la DPI în cazul medicamentelor antiretrovirale.
PROCEDURĂ
Titlu
Sursele de energie convenţionale şi tehnologiile energetice
Numărul procedurii
2007/2091(INI)
Comisia competentă în fond
ITRE
Aviz emis de către
Data anunţului în plen
INTA 26.4.2007
Raportor pentru aviz :
Data numirii
Sajjad Karim 27 .2.2007
Examinare în comisie
11.4.2007
8.5.2007
Data adoptării
4.6.2007
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
12
2
Membri titulari prezenţi la votul final
Graham Booth, Carlos Carnero González, Daniel Caspary, Françoise Castex, Christofer Fjellner, Béla Glattfelder, Eduard Raul Hellvig, Jacky Henin, Sajjad Karim, Erika Mann, Vural Öger, Georgios Papastamkos, Tokia Saïfi, Corien Wortmann-Kool
11.9.2007
AVIZ AL COMISIEI PENTRU MEDIU, SĂNĂTATE PUBLICĂ ŞI SIGURANŢĂ ALIMENTARĂ
destinat Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie
privind sursele convenţionale de energie şi tehnologia energiei
( 2007/2091(INI) )
Raportor pentru aviz: Bogusław Sonik
SUGESTII
Comisia pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară recomandă Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluţie ce urmează a fi adoptată:
1. salută Comunicarea intitulată „Producerea de energie durabilă din combustibili fosili: Obiectiv după anul 2020 – emisii apropiate de zero la arderea cărbunelui” ( COM(2006)0843 );
2. subliniază că sunt necesare acţiuni pentru garantarea şi diversificarea aprovizionării cu energie în Europa şi, în acelaşi timp, subliniază că aceste acţiuni trebuie să fie în deplină conformitate cu strategia privind dezvoltarea durabilă şi obiectivele politicii privind schimbările climatice;
3. constată importanţa rolului pe care îl au combustibilii fosili în configuraţia energetică a Uniunii Europene; constată că peste 50% din electricitatea din UE este generată în prezent pe bază de combustibili fosili (în special cărbune şi gaze naturale); subliniază faptul că combustibilii fosili contribuie considerabil la schimbările climatice; invită încă o dată Comisia şi statele membre să promoveze mai puternic măsurile de economisire a energiei, precum şi trecerea la surse de energie durabile;
4. este profund îngrijorat în legătură cu emisiile de CO 2 provenite din combustibili fosili, care reprezintă în prezent cauza principală a schimbărilor climatice, dar recunoaşte că, dacă se doreşte ca aceştia să aibă un rol în configuraţia energetică, trebuie puse în aplicare soluţii urgente pentru a reduce emisiile provenite de la combustibilii fosili;
5. recomandă, în cadrul revizuirii sistemului UE de comercializare a emisiilor, scoaterea integrală la licitaţie a cotelor iniţiale alocate sectorului producţiei de energie electrică în vederea unei mai bune internalizări a costurilor externe ale emisiilor de CO 2 şi a stabilirii unor măsuri consolidate de stimulare a investiţiilor în eficientizarea producţiei de energie electrică;
6. subliniază că, în condiţiile utilizării unor tehnologii adecvate, cărbunele îşi poate continua contribuţia preţioasă la securitatea aprovizionării cu energie şi la economia UE şi a lumii întregi; reaminteşte că, deşi au fost create tehnologii ale „cărbunelui curat”, acestea nu sunt utilizate la scară largă în sectorul producţiei de energie electrică;
7. subliniază că, întrucât aplicarea industrială a tehnologiilor „cărbunelui curat” va dura cel puţin încă un deceniu, reducerea considerabilă a emisiilor de gaze cu efect de seră trebuie să rămână piatra de temelie a politicii europene privind schimbările climatice, astfel cum se subliniază în concluziile Consiliului European din martie 2007;
8. recunoaşte că aplicarea tehnologiilor „cărbunelui curat” ar putea avea ca rezultat scăderea eficienţei producţiei de energie;
9. subliniază că tehnologiile şi procesele de captare şi stocare a CO 2 (CSC) s-ar putea afla printre tehnologiile adecvate, deşi în prezent acestea se află abia în stadiu de testare şi necesită evaluări şi cercetare suplimentare;
10. subliniază că resursele financiare ale UE, alocate cercetării în domeniul tehnologiilor CSC, vor fi utilizate numai pentru cercetarea şi dezvoltarea metodelor de stocare a carbonului şi a impactului produs de acesta asupra mediului, în vreme ce studiile privind reducerea emisiilor de CO 2 , produse de centralele electrice pe bază de cărbune, la un nivel apropiat de zero vor fi finanţate de întreprinderile energetice însele;
11. recunoaşte faptul că, în stadiul actual de progres tehnologic, se estimează că electricitatea provenind din soluţii pe baza tehnologiilor CSC va fi la fel de costisitoare ca şi cea provenită din surse regenerabile;
12. îndeamnă Comisia să mărească fondurile destinate cercetării şi dezvoltării în domeniul energetic, în special în ceea ce priveşte tehnologiile „cărbunelui curat” şi energia regenerabilă, şi să facă din demonstrarea tehnologiilor pe bază de combustibili fosili durabili una dintre priorităţile viitorului apropiat; invită, în acelaşi timp, statele membre să facă dovada unui angajament la fel de puternic în ceea ce priveşte cercetarea, dezvoltarea şi acţiunile de demonstrare din acest domeniu;
13. subliniază că majorarea necesară a fondurilor destinate cercetării şi dezvoltării în domeniul tehnologiilor CSC nu trebuie să se facă în detrimentul finanţării cercetării în domeniul energiei regenerabile;
14. solicită Comisiei să stabilească un Plan strategic european privind tehnologia energetică, bazat pe o abordare sistemică şi integrată, care să furnizeze instrumentarul adecvat atât pentru coordonarea globală a eforturilor de cercetare, dezvoltare şi demonstrare, cât şi pentru maximizarea sinergiilor, atât la nivel comunitar, cât şi la nivel naţional;
15. cu toate acestea, îndeamnă Comisia să pună gratuit la dispoziţia ţărilor în tranziţie, cum ar fi China şi India, rezultatele proiectelor demonstrative privind tehnologiile CSC, în cazul în care punerea în aplicare a acestor tehnologii ar permite reducerea considerabilă a emisiilor mondiale de CO 2 ;
16. recunoaşte dimensiunea internaţională a CSC şi rolul său considerabil în combaterea schimbărilor climatice în alte economii care folosesc cărbunele (inclusiv SUA, Japonia, India şi China);
17. subliniază importanţa unei cooperări mai strânse între Comisie şi sectorul privat pentru a mări aplicabilitatea tehnologiei „cărbunelui curat”;
18. îndeamnă Comisia să propună, la adoptarea propunerilor legislative privind CSC, impunerea unor obligaţii juridice de aplicare a CSC în noile centrale pe bază de cărbune şi lignit;
19. invită Comisia să evalueze riscurile potenţiale aferente tehnologiilor CSC şi să stabilească cerinţe privind acordarea de licenţe pentru activităţile CSC şi gestionarea corespunzătoare a riscurilor şi a efectelor identificate;
20. invită Comisia şi statele membre să instituie un mecanism clar de asigurare sau de răspundere, înainte de iniţierea oricărui proiect comercial de stocare a carbonului; subliniază că un astfel de mecanism ar garanta respectarea unor standarde ecologice ridicate şi ar constitui un regim de răspundere privind scurgerile de CO 2 , obligatoriu din punct de vedere juridic;
21. invită Comisia să examineze stăruitor posibile măsuri pentru realizarea demonstrării tehnologiilor pe bază de combustibili fosili durabili şi, în special, a tehnologiilor care permit arderea cărbunelui cu emisii scăzute de carbon.
PROCEDURĂ
Titlu
Sursele convenţionale de energie şi tehnologia energetică
Numărul procedurii
2007/2091(INI)
Comisia competentă în fond
ITRE
Aviz emis de către Data anunţului în plen
ENVI 26.4.2007
Cooperare consolidată - data anunţului în plen
Raportor pentru aviz Data numirii
Bogusław Sonik 18.4.2007
Raportorul pentru aviz substituit
Examinare în comisie
26.6.2007
Data adoptării
11.9.2007
Rezultatul votului final
+: 42
–: 0
0: 3
Membri titulari prezenţi la votul final
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Liam Aylward, John Bowis, Frieda Brepoels, Hiltrud Breyer, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Matthias Groote, Satu Hassi, Jens Holm, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Aldis Kušķis, Linda McAvan, Marios Matsakis, Alexandru-Ioan Morţun, Roberto Musacchio, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Kathy Sinnott, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anders Wijkman, Glenis Willmott
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Kathalijne Maria Buitenweg, Jutta Haug, Andres Tarand
Membri supleanţi [articolul 178 alineatul (2)] prezenţi la votul final
Observaţii (date disponibile într-o singură limbă)
...
25.7.2007
AVIZ al Comisiei pentru dezvoltare regională
destinat Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie
privind sursele convenţionale de energie şi tehnologia energiei
( 2007/2091(INI) )
Raportoare pentru aviz: Francisca Pleguezuelos Aguilar
SUGESTII
Comisia pentru dezvoltare regională recomandă Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluţie ce urmează a fi adoptată:
1. subliniază importanţa, pe termen lung, a surselor convenţionale de energie pentru producerea de energie şi dezvoltarea regională în Europa;
2. subliniază efectele surselor convenţionale de energie asupra ocupării forţei de muncă şi asupra veniturilor în regiunile miniere (numai domeniul extracţiei cărbunelui asigură aproximativ 300000 de locuri de muncă) şi în zonele unde sunt amplasate centralele electrice;
3. subliniază importanţa strategică deosebită pe care o are energia generată pe bază de cărbune şi energia nucleară (care reprezintă 29 % şi, respectiv, 31 % din producţia de electricitate în UE) în configuraţia energetică europeană actuală şi viitoare; constată dependenţa extrem de puternică de importurile energetice din regiuni din afara Comunităţii, care se află într-o situaţie dificilă din punctul de vedere al securităţii;
4. solicită să fie sporită eficienţa tehnologiilor utilizate de centralele electrice bazate pe combustibili fosili, să fie îmbunătăţite în continuare standardele de siguranţă ale centralelor electrice nucleare, să fie asigurată o dezvoltare rapidă a tehnologiei fuziunii nucleare şi o creştere corespunzătoare a fondurilor alocate pentru cercetare;
5. invită statele membre şi autorităţile regionale şi locale să diversifice şi să descentralizeze producerea de energie, utilizând resursele cele mai adecvate în diferitele regiuni ale UE şi având în vedere caracteristicile regionale specifice;
6. salută constatările celui de-Al patrulea raport privind coeziunea economică şi socială al Comisiei [ COM(2007)0273 ], conform cărora regiunile cu nivelul cel mai ridicat al PIB pe cap de locuitor tind să aibă cel mai mic consum de energie pe unitate de producţie economică; subliniază totuşi posibilitatea realizării unei creşteri economice prin intermediul inovaţiilor şi al unei politici competitive şi durabile în domeniul energiei, pe care investiţiile în producerea durabilă a energiei, pe bază de combustibili fosili, o oferă tuturor regiunilor UE; solicită, în consecinţă, Comisiei Europene şi statelor membre să studieze care sunt elementele care favorizează sprijinirea unor investiţii de acest fel şi încurajează schimbul de bune practici;
7. îndeamnă Comisia şi autorităţile regionale şi locale să ia măsuri de promovare a utilizării raţionale a energiei, atât a energiei electrice cât şi a celei termice, în special prin promovarea mai largă a construcţiilor „inteligente din punct de vedere energetic”, a sistemelor de iluminare stradală raţională, a izolării adecvate a sistemelor de distribuţie a energiei termice (mai ales în zonele urbane), a înlocuirii dispozitivelor energetice învechite cu dispozitive ce permit economisirea energiei etc.;
8. salută concluziile Consiliului European din 9 martie 2007 şi, în special, decizia acestuia de a stabili drept obiectiv al UE reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră cu 20 % până în 2020, faţă de nivelul din 1990, sau cu 30 %, în cazul în care vor exista înţelegeri în acest sens, în cadrul unor acorduri internaţionale, cu alte state industrializate; reaminteşte însă rezoluţia sa din 14 decembrie 2006 referitoare la Cartea verde
Texte adoptate, P6(2006)0603. privind Strategia europeană pentru o energie sigură, competitivă şi durabilă, care stabileşte obiectivul ca, până în 2020, 25 % din energia consumată să provină din surse regenerabile şi solicită statelor membre să colaboreze în mod strâns cu autorităţile locale şi regionale la elaborarea şi la punerea în aplicare a planurilor naţionale, în scopul atingerii acestui obiectiv ambiţios;
9. reiterează potenţialul ridicat de care dispun regiunile periferice şi ultra-periferice în ceea ce priveşte energiile regenerabile, ca urmare a caracteristicilor geografice şi climatice a acestora; solicită insistent exploatarea la maximum a oportunităţilor excepţionale oferite de acest potenţial;
10. constată potenţialul semnificativ al producerii de energie din biomasă, ca parte a structurii energetice a UE, ceea ce poate contribui, în plus, la crearea de numeroase locuri de muncă în zonele rurale; reaminteşte Comisiei şi statelor membre că producerea de energie din biomasă, precum şi din combustibili fosili, produce emisii semnificative de CO 2 şi că statele membre ar trebui, de asemenea, să utilizeze, atunci când acest lucru este posibil, tehnologii de captare a carbonului; observă că orice producere, la scară largă, a biomasei trebuie să se desfăşoare în mod durabil, fără a se aduce prejudicii mediului în UE sau în ţările terţe;
11. consideră că Uniunea Europeană ocupă o poziţie de lider la nivel mondial privind tehnologiile energetice, eficiente şi cu emisii reduse de carbon, un avantaj care poate reprezenta un factor-cheie în dezvoltarea regională şi îndeamnă statele membre şi autorităţile regionale şi locale să încurajeze investiţiile în aceste tehnologii;
12. îndeamnă Comisia, statele membre, regiunile şi celelalte părţi interesate să utilizeze în mod eficient posibilităţile pe care le oferă politica de coeziune şi să investească în noile tehnologii energetice, atât în energiile regenerabile, cât şi în combustibilii fosili durabili (centrale „cu emisii reduse”);
13. îndeamnă statele membre şi autorităţile regionale să întreprindă măsuri în vederea îmbunătăţirii securităţii energetice prin intermediul cooperării directe consolidate în sectorul energetic, mai ales în regiunile de frontieră;
14. consideră că este esenţial să se investească în tehnologii energetice durabile şi susţine că fondurile structurale ar trebui să fie utilizate ca o modalitate de finanţare a acestor proiecte;
15. regretă inexistenţa, la nivel regional, a unor informaţii mai detaliate şi mai precise privind consumul, preţurile şi producerea de energie; solicită Comisiei şi statelor membre să coopereze pentru elaborarea, la nivel european, a unui studiu care să furnizeze informaţiile necesare;
16. îndeamnă Comisia să evalueze impactul teritorial al propunerilor sale în domeniul politicii energetice şi să pună rezultatele la dispoziţia statelor membre;
17. reiterează faptul că rezervele de cărbune sunt deosebit de dispersate la nivel mondial şi că Uniunea Europeană dispune de asemenea rezerve, ceea ce garantează siguranţa aprovizionării; salută, în consecinţă, propunerea Comisiei de a investi în proiecte destinate prezentării de soluţii tehnologice integrate privind cărbunele curat, bazate pe captarea şi stocarea de CO2, pentru asigurarea viabilităţii comerciale a acestor tehnologii, care vor produce electricitate pe bază de cărbune durabil;
18. sprijină utilizarea bazinelor sedimentare pentru stocarea carbonului, dar constată faptul că, în conformitate cu estimările Grupului interguvernamental al experţilor ONU în schimbările climatice, Europa are puţine „bazine sedimentare cu un potenţial semnificativ” care ar putea fi utilizate pentru stocarea de CO2, majoritatea aflându-se în Marea Nordului, Marea Mediterană şi Marea Neagră; subliniază faptul că, pentru a transporta CO 2 captat în cadrul proceselor de producţie către regiunile cele mai potrivite pentru stocare, se impune utilizarea conductelor sau a transportului maritim, fapt ce trebuie luat în considerare în calculul costurilor legate de carbon în aceste proiecte;
19. constată că, în Uniunea Europeană, o treime din centralele electrice care funcţionează cu cărbune vor atinge sfârşitul duratei de funcţionare tehnică înainte ca aşa-numitele tehnologii „de utilizare durabilă a cărbunelui” să fie viabile din punct de vedere comercial şi solicită să fie găsite soluţii tranzitorii sub forma unei legislaţii ecologice şi a unor măsuri financiare compatibile cu exigenţele ecologice şi economice;
20. subliniază faptul că, în conformitate cu constatările Grupului interguvernamental al experţilor ONU în schimbările climatice, concentraţiile de carbon sporesc gradul de aciditate a apei; prin urmare, consideră că orice stocare subacvatică a carbonului nu trebuie să afecteze în mod negativ mediul marin sau lanţul trofic şi că trebuie să fie interzisă stocarea subacvatică a carbonului în regiunile în care ecosistemul marin este deosebit de fragil;
21. îndeamnă statele membre să furnizeze resursele financiare în mod proporţional, pe de-o parte, pentru C-D şi, pe de alta, pentru proiectele-pilot destinate dezvoltării tehnologiilor pe bază de cărbune curat;
22. subliniază faptul că este important ca locuitorii regiunilor în care există centrale electrice pe bază de cărbune să fie informaţi despre pericolele inerente ale acestora şi să fie date publicităţii planurile de modernizare a centralelor electrice existente şi de reducere a impactului ecologic pe care îl produc acestea;
23. solicită creşterea finanţării pentru înregistrarea impactului ecologic şi pentru măsuri de îmbunătăţire a situaţiei în regiunile în care există centrale electrice pe bază de cărbune;
PROCEDURĂ
Titlu
privind sursele convenţionale de energie şi tehnologia energiei
Numărul procedurii
2007/2091(INI)
Comisia competentă în fond
ITRE
Aviz emis de către
Data anunţului în plen
REGI 26.4.2007
Cooperare consolidată
Data anunţului în plen
Raportor pentru aviz :
Data numirii
Francisca Pleguezuelos Aguilar 7 .6.2007
Raportorul pentru aviz substituit
Examinare în comisie
7.6.2007
Data adoptării
17.7.2007
Rezultatul votului final
+: 39
–: 0
0: 4
Membri titulari prezenţi la votul final
Alfonso Andria, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Tiberiu Bărbuleţiu, Jean Marie Beaupuy, Rolf Berend, Wolfgang Bulfon, Bairbre de Brún, Vasile Dîncu, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Pedro Guerreiro, Zita Gurmai, Marian Harkin, Jim Higgins, Filiz Husmenova, Mieczysław Edmund Janowski, Rumiana Jeleva, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Constanze Angela Krehl, Mario Mantovani, Sérgio Marques, James Nicholson, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, Maria Petre, Markus Pieper, Pierre Pribetich, Wojciech Roszkowski, Elisabeth Schroedter, Grażyna Staniszewska, Kyriacos Triantaphyllides, Oldřich Vlasák
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Jan Březina, Den Dover, Jill Evans, Emanuel Jardim Fernandes, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Samuli Pohjamo, Christa Prets, Károly Ferenc Szabó
Membri supleanţi (articolul 178 alineatul (2)) prezenţi la votul final
Thomas Ulmer
Observaţii (date disponibile într-o singură limbă)
PROCEDURĂ
Titlu
Conventional energy sources and energy technology
Numărul procedurii
2007/2091(INI )
Comisia competentă în fond Data anunţului în plen al autorizării
ITRE 26.4.2007
Comisia (comisiile) sesizată(e) pentru avizare Data anunţului în plen
REGI
26.4.2007
DEVE
26.4.2007
INTA
26.4.2007
ENVI
26.4.2007
Avize care nu au fost emise Data deciziei
TRAN
28.2.2007
IMCO
7.5.2007
ECON
13.3.2007
AFET
8.5.2007
Cooperare consolidată Data anunţului în plen
Raportor(i) Data numirii
Herbert Reul 27.2.2007
Raportor(i) substituit (substituiţi)
Examinare în comisie
3.5.2007
7.6.2007
12.9.2007
Data adoptării
13.9.2007
Rezultatul votului final
+
-
37
7
3
Membri titulari prezenţi la votul final
Šarūnas Birutis, Jan Březina, Philippe Busquin , Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Den Dover, Nicole Fontaine, Adam Gierek, Norbert Glante, András Gyürk, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Romano Maria La Russa, Patrick Louis, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Atanas Paparizov, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Miloslav Ransdorf, Herbert Reul, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Lydia Schenardi, Andres Tarand, Britta Thomsen, Radu Ţîrle, Alejo Vidal-Quadras, Dominique Vlasto.
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Alexander Alvaro, Jean-Pierre Audy, Ivo Belet, Danutė Budreikaitė, Joan Calabuig Rull, Manuel António dos Santos, Neena Gill, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Edit Herczog, Vittorio Prodi, Bernhard Rapkay, Esko Seppänen, Peter Skinner, Dirk Sterckx, Silvia-Adriana Ţicău, Vladimir Urutchev.
Membri supleanţi (articolul 178 alineatul (2)) prezenţi la votul final
Data depunerii
26.9.2007
Observaţii (date disponibile într-o singură limbă)
