P6_TA(2008)0213
O politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană
A6-0163/2008
Rezoluţia Parlamentului European din 20 mai 2008 privind o politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană ( 2008/2009(INI) )
Parlamentul European
, –
având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată "O politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană" ( COM(2007)0575 - SEC(2007)1283 ),
–
având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată "Concluziile consultării privind politica maritimă europeană" ( COM(2007)0574 ),
–
având în vedere propunerea Comisiei referitoare la declaraţia comună tripartită prin care se instituie o "zi maritimă europeană" ( SEC(2007)1631 ),
–
având în vedere Cartea verde a Comisiei intitulată "Către o viitoare politică maritimă pentru Uniune, o viziune europeană privind oceanele şi mările" ( COM(2006)0275 ) şi Rezoluţia Parlamentului din 12 iulie 2007
Texte adoptate,
P6_TA(2007)0343 .
:
–
având în vedere concluziile Preşedinţiei Consiliului European din 8-9 martie 2007 cu privire la adoptarea de către Consiliul European a unui "Plan de acţiune al Consiliului European (2007–2009) – politica în domeniul energiei pentru Europa",
–
având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată "De două ori 20 până în 2020.
Şansa oferită Europei de schimbările climatice" ( COM(2008)0030 ),
–
având în vedere prevederile Convenţiei muncii maritime, care a fost adoptată de Organizaţia Internaţională a Muncii (OIM) la 23 februarie 2006, un singur instrument care include şi adaptează convenţiile privind munca maritimă adoptate de OIM începând din anul 1919,
–
având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,
–
având în vedere raportul Comisiei pentru transport şi turism şi avizul Comisiei pentru dezvoltare regională, al Comisiei pentru industrie, cercetare şi energie, precum şi cel al Comisiei pentru pescuit ( A6-0163/2008 ),
A.
întrucât oceanele şi mările sunt factori economici şi ecologici esenţiali ai Uniunii Europene; întrucât UE oferă, datorită regiunilor de coastă şi celor ultraperiferice, o coastă cu o lungime de 320 000 km, unde locuieşte o treime din populaţia Europei;
B.
întrucât industria şi serviciile maritime, precum şi regiunile de coastă, contribuie în total cu 40 % la PIB-ul Uniunii Europene;
C.
întrucât schimbările climatice reprezintă cea mai mare provocare a tuturor politicilor din secolul XXI; având în vedere ameninţarea pe care o reprezintă pentru regiunile de coastă creşterea nivelului mării, provocată de schimbările climatice, care, la scară largă, poate avea consecinţe grave asupra locuitorilor;
D.
întrucât regiunile maritime ale UE, în special regiunile sale ultraperiferice, joacă, pe de o parte, un rol foarte important în ceea ce priveşte siguranţa şi protecţia împotriva infracţiunilor, cum ar fi imigraţia ilegală, terorismul şi contrabanda, dar sunt, pe de altă parte, expuse unor dezastre naturale specifice;
E.
întrucât în decursul anului trecut atacurile cu caracter penal împotriva navelor de pescuit, navelor comerciale și de pasageri comunitare în apele internaționale din apropierea coastelor africane au crescut în număr și frecvență, expunând viețile membrilor echipajelor la riscuri importante și având un impact negativ semnificativ asupra comerțului internațional,
1.
salută adoptarea de către Comisie a comunicărilor menţionate mai sus şi a planului de acţiune prezentat în documentul de lucru al serviciilor Comisiei menţionat mai sus;
2.
reafirmă rezoluţia sa din 12 iulie 2007 şi salută preluarea de către Comisie a unei părţi importante din solicitările Parlamentului, cel puţin într-o anumită măsură;
3.
subliniază că dimensiunea maritimă excepţională de care UE dispune datorită regiunilor sale de coastă şi regiunilor ultraperiferice oferă şanse unice în ceea ce priveşte inovaţia, cercetarea, mediul şi biodiversitatea, care trebuie avute în vedere în cadrul politicii maritime integrate a Uniunii Europene, şi subliniază că, în plus, regiunile ultraperiferice constituie excelente platforme de contact în ceea ce priveşte transportul şi securitatea la nivelul UE şi la nivel mondial;
4.
sprijină categoric intenţia Comisiei de a valorifica într-o mai mare măsură potenţialul transportului maritim pe distanţe mici şi al transportului pe căi navigabile interioare între statele membre şi de a-l integra rapid în piaţa internă, şi salută intenţia Comisiei de a urgenta propunerile sale pentru o zonă comună de transport maritim şi pentru o strategie completă de transport maritim pentru 2008-2018;
5.
încurajează statele membre să consolideze cooperarea dintre ele şi cooperarea cu statele vecine, pentru o utilizare adecvată a mecanismelor de finanţare TEN-T şi a altor mecanisme de finanţare europene (cum ar fi Marco Polo) pentru a realiza proiectele "Autostrăzile mării" şi "Reţele de transport maritim pe distanţe mici";
6.
salută intenţia Comisiei de a îmbunătăţi coordonarea agenţiilor europene care se ocupă cu supravegherea maritimă, în special în ceea ce priveşte prevenirea activităţilor ilegale (traficul de fiinţe umane şi traficul de droguri, imigrarea ilegală şi ameninţările teroriste), acordând o atenţie specială apelor internaţionale;
7.
salută iniţiativa Comisiei de a iniţia o reţea europeană de supraveghere maritimă şi de a promova o mai bună cooperare între serviciile de pază de coastă ale statelor membre; invită Comisia să prezinte rezultatele studiului de fezabilitate privind paza de coastă europeană, care trebuiau să fie publicate şi prezentate Parlamentului şi Consiliului la sfârşitul anului 2006;
8.
consideră că grupările maritime pot juca un rol de primă importanţă la elaborarea unei politici maritime integrate; invită Comisia să iniţieze cât mai rapid proiectul pentru realizarea unei reţele europene de grupări maritime;
9.
sprijină propunerea de a adopta o "zi maritimă europeană" în 20 mai a fiecărui an; consideră că o astfel de zi de acţiune ar trebui folosită pentru a sublinia importanţa politicii maritime în afara cercurilor maritime, cu participarea cetăţenilor de rând, a şcolilor, universităţilor şi organizaţiilor neguvernamentale; reaminteşte Comisiei de propunerea sa de înfiinţare a unui premiu care să fie acordat regiunilor maritime exemplare, ca modalitate de promovare a bunelor practici;
10.
consideră însă, în ansamblu, că planul de acţiune conţine prea puţine măsuri concrete şi încurajează Comisia să folosească pe viitor într-un mod mai ambiţios instrumentele care îi stau la dispoziţie în temeiul tratatelor;
11.
regretă faptul că planul de acţiune abordează problema provocărilor pe care le reprezintă schimbările climatice fără a impune niciun fel de obligaţii; reafirmă părerea sa conform căreia una dintre misiunile unei politici maritime europene trebuie să fie pregătirea şi adaptarea sa în ceea ce priveşte efectele schimbărilor climatice, precum şi stabilirea în mod urgent a măsurilor de adaptare necesare, în special având în vedere topirea gheţarilor, care conduce la creşterea nivelului mării, precum şi pericolul crescut de inundaţii în porturi şi regiuni de coastă, şi solicită în acest sens contribuţia tuturor politicilor relevante, în special a politicii de cercetare;
12.
reaminteşte faptul că topirea gheţarilor determină atât creşterea nivelului mării, cât şi daune iremediabile asupra vieţii oamenilor, animalelor şi plantelor şi, prin urmare, salută intenţia Comisiei de a prezenta o iniţiativă privind zona arctică şi invită comunitatea ştiinţifică şi factorii de decizie să analizeze în mod aprofundat posibilităţile de protejare a calotelor glaciare polare;
13.
subliniază faptul că o bună gestionare a spaţiului maritim necesită o bună gestionare a zonelor de coastă şi, în consecinţă, toate proiectele de construcţie în regiunile de coastă ale UE trebuie să ţină seama de consecinţele schimbărilor climatice, precum şi de fenomenele care decurg din acestea, cum ar fi creşterea nivelului mării, eroziunea litoralului, sporirea frecvenţei şi a violenţei furtunilor;
14.
sprijină obiectivul Consiliului European din martie 2007 de a înjumătăţi emisiile de gaze cu efect de seră până în 2050 şi reafirmă solicitarea sa ca politica maritimă să aibă o contribuţie esenţială la reducerea acestor emisii; aceasta ar trebui să includă integrarea transportului maritim în comerţul cu emisii, precum şi consolidarea eforturilor de cercetare atât cu privire la utilizarea mărilor ca sursă de energie regenerabilă, cât şi în vederea dezvoltării de noi tehnologii mai curate de propulsare a navelor; consideră că rolul de pionierat al Europei în combaterea schimbărilor climatice ar putea consolida şi extinde poziţia sa în tehnologia şi cercetarea în domeniul mediului;
15.
solicită insistent Comisiei să dea dovadă de mai multă ambiţie în combaterea emisiilor de sulf şi oxid de nitrogen, precum şi a deşeurilor solide provenind de la nave; în acest sens, reafirmă necesitatea unei cooperări mai strânse cu Organizaţia Maritimă Internaţională (OMI) şi, în special, solicitarea sa referitoare la:
–
stabilirea normelor privind emisiile de oxid de nitrogen pentru navele care acostează în porturile UE;
–
constituirea Mării Mediterane, a Mării Negre şi a Atlanticului de nord-est în zone de control al emisiilor de sulf (SECA), în conformitate cu Convenţia internaţională privind prevenirea poluării de către nave (Convenţia MARPOL);
–
reducerea conţinutului de sulf maxim admis în combustibilul navelor de la 1,5 % la 0,5 % pentru navele cu pasageri care circulă în SECA;
–
introducerea de măsuri fiscale, de exemplu impozite şi taxe pentru emisiile de dioxid de sulf şi de oxid de nitrogen ale navelor, şi identificarea metodelor de impunere a acestor măsuri şi impozite pentru toate navele, indiferent de pavilion, care staţionează în porturile comunitare sau navighează în apele statelor membre ale UE;
–
promovarea introducerii unor taxe diferenţiate de port şi pentru canale de navigaţie, care să favorizeze navele cu emisii reduse de dioxid de sulf şi de oxid de nitrogen;
–
introducerea treptată a unei obligaţii pentru navele aflate în port de a utiliza electricitatea terestră;
–
propunerea unei directive UE cu privire la calitatea combustibililor pentru nave;
16.
salută măsurile adoptate în materie de urmărire prin satelit a descărcărilor necontrolate în mare, practicate de anumite nave; cu toate acestea, solicită măsuri de reglementare care să impună navelor să utilizeze dispozitive cu cutie neagră brevetate, al căror conținut nu poate fi sustras, care vor permite înregistrarea la intervale scurte a nivelurilor și a naturii lichidelor introduse sau eliminate din rezervoare și santine; consideră că verificarea acestor înregistrări va indica dacă au avut loc descărcări necontrolate și ilegale de reziduuri de combustibil poluante;
17.
reafirmă solicitarea sa adresată statelor membre şi Comisiei de a încuraja şi mai mult, având în vedere poluarea aerului care afectează multe oraşe şi regiuni portuare, furnizarea de energie electrică din surse terestre pentru navele aflate în port; solicită, prin urmare, prezentarea unei propuneri de modificare a Directivei 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice şi a electricităţii JO L 283, 31.10.2003, p.
51.
, pentru ca statele membre care beneficiază de scutirea de impozit pentru hidrocarburile pentru propulsia navelor în conformitate cu articolul 14 din directiva respectivă să fie obligate să aplice o scutire de impozit în măsură egală pentru electricitatea din surse terestre; subliniază că aplicarea aceluiaşi tratament, din punct de vedere al impozitării, electricităţii şi hidrocarburilor pentru propulsia navelor ar reprezenta un stimulent important pentru a încuraja porturile şi armatorii să reducă nivelul de poluare a aerului în oraşele portuare prin investiţii în aprovizionarea cu electricitate a navelor în port;
18.
subliniază, încă o dată, faptul că poluarea maritimă de origine terestră reprezintă o parte semnificativă din poluarea maritimă totală şi că, până acum, Comisia nu a propus nicio soluţie la această problemă; reafirmă, de aceea, solicitarea sa adresată Comisiei de a prezenta un plan de acţiune pentru reducerea acestei poluări, precum şi cererea sa adresată statelor membre de a transpune cât mai rapid în legislaţia naţională a legislaţiei existente, precum Directiva-cadru privind apa JO L 327, 22.12.2000, p.
1.
; subliniază faptul că transpunerea Directivei-cadru privind apa presupune inclusiv un plan de acţiune pentru identificarea şi eliminarea muniţiilor vechi provenind din foste războaie scufundate în Marea Nordului şi Marea Baltică;
19.
invită Comisia să ajute statele membre să iniţieze un plan de monitorizare şi de localizare a navelor eşuate şi a siturilor arheologice scufundate, deoarece acestea fac parte din patrimoniul istoric şi cultural al Comunităţii, facilitând astfel înţelegerea şi studiul acestor situri, şi să contribuie la prevenirea jafului la care acestea sunt supuse, ceea ce va permite prezervarea lor în condiţii optime;
20.
îndeamnă instituţiile implicate să adopte cât mai repede posibil pachetul maritim Erika III şi invită statele membre să înceapă să-l pună în aplicare fără întârziere, în vederea furnizării mijloacelor legale necesare pentru prevenirea sau remedierea accidentelor sau a incidentelor cu efecte dezastruoase pentru dezvoltarea regiunilor maritime, accidentele Erika şi Prestige fiind două exemple în acest sens;
21.
consideră că Directiva cadru privind Strategia pentru mediul marin Texte adoptate, 11 decembrie 2007, P6_TA(2007)0595 .
ar trebui să constituie fundamentul de mediu al politicii maritime integrate a Uniunii Europene; constată că în directiva respectivă se afirmă că regiunile în care starea mărilor este critică ar trebui să elaboreze şi să pună în aplicare mai rapid măsuri pentru a obţine un nivel bun al stării mediului; subliniază că, în astfel de regiuni, este îndeosebi importantă coordonarea diferitelor sectoare, programe şi strategii de către Comisie şi ca aceasta să ofere sprijin financiar suficient; remarcă faptul că, pentru realizarea unei astfel de politici maritime integrate, este necesară includerea activităţilor terestre, cum ar fi agricultura, gestionarea apelor reziduale, transportul şi producţia energetică; consideră că astfel de regiuni pot constitui zone-pilot pentru o politică maritimă autentică şi complet integrată;
22.
salută bilanţul realizat de Comisie referitor la excluderea navigatorilor de la anumite aspecte ale reglementărilor europene sociale şi de protecţie a muncii (de exemplu, Directiva 98/59/CE privind concedierile colective JO L 225, 12.8.1998, p.
16.
, Directiva 2001/23/CE privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități JO L 82, 22.3.2001, p.
16.
, Directiva 2002/14/CE de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană JO L 80, 23.3.2002, p.
29.
, precum şi Directiva 96/71/CE privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii JO L 18, 21.1.1997, p.
1.
); propune revizuirea acestor directive în strânsă cooperare cu partenerii sociali;
23.
îndeamnă acele state membre care încă nu au făcut acest lucru să ratifice cât mai rapid Convenţia muncii maritime din 2006, care vizează îmbunătăţirea condiţiilor de viaţă şi de muncă ale navigatorilor şi prevenirea concurenţei neloiale din industria transportului maritim prin actualizarea şi codificarea întregii structuri de standarde internaţionale de muncă în vigoare;
24.
îndeamnă Comisia să actualizeze Directiva 1999/95/CE JO L 14, 20.1.2000, p.
29.
privind timpul de lucru al navigatorilor, precum şi legislaţia privind chestiunile care intră în competenţa Comisiei, dar care nu sunt acoperite sau sunt acoperite doar parţial la nivel comunitar, de exemplu normele privind agenţiile de recrutare temporară sau dreptul lucrătorilor de a beneficia de un contract de muncă semnat;
25.
consideră că implicarea partenerilor regionali şi locali este esenţială pentru succesul politicii maritime; susţine, în consecinţă, faptul că trebuie să existe o cooperare şi o legătură mai strânsă între regiunile de coastă europene, prin intermediul promovării unor strategii coordonate în vederea favorizării dezvoltării şi a competitivităţii, precum şi prin intermediul unei coordonări mai eficiente între diferitele niveluri de guvernare;
26.
reafirmă invitaţia sa pentru păstrarea unei abordări integrate a politicii maritime a Uniunii Europene şi solicită Comisiei consolidarea cadrului său politic, precum şi a coeziunii teritoriale, sociale şi economice ce asigură legătura cu Europa continentală şi politicile sale; propune publicarea la fiecare doi ani a unui raport referitor la politica maritimă europeană, precum şi organizarea în mod periodic a unui schimb public de opinii cu toate părţile interesate; solicită viitoarelor preşedinţii ale Consiliului să abordeze politica maritimă în cadrul programelor de lucru; solicită, în plus, evidenţierea în mod clar de către Comisie a tuturor proiectelor care beneficiază de finanţare din partea UE şi care se referă la domeniul maritim;
27.
salută iniţiativa Comisiei de a încuraja negocierile pentru o mai bună gestionare a utilizării mărilor în comun cu ţările terţe şi sprijină cu tărie cooperarea sporită cu ţările vecine pentru protecţia mărilor în afara jurisdicţiilor naţionale;
28.
îndeamnă Comisia și statele membre să sprijine activ, în cadrul ONU și al OMI, inițiativa promovată de mai multe state membre de a extinde dreptul de urmărire pe mare și în aer la apele teritoriale ale statelor de coastă, sub rezerva acordului țărilor vizate,și de a institui un mecanism de asistență reciprocă în cazuri de piraterie maritimă;
29.
solicită Comisiei să instituie, fără întârziere, în cadrul noii politici maritime integrate, un sistem comunitar de coordonare și asistență reciprocă, sistem care ar permite navelor militare aflate sub pavilionul unui stat membru care navighează în ape internaționale să protejeze navele de pescuit și comerciale din alte state membre;
30.
consideră că o strategie europeană completă de cercetare marină şi maritimă are un rol important şi trebuie să fie corect finanţată, în cadrul celui de-al 7-lea Program-cadru pentru cercetare şi al programelor viitoare;
31.
se declară în favoarea luării în considerare în mod adecvat a politicii maritime la nivelul bugetului şi al instrumentelor UE după 2013 şi solicită ca acest lucru să fie reflectat în cadrul unor rezumate conţinute în rapoartele periodice privind politica maritimă europeană;
32.
salută, de asemenea, recomandarea Consiliului European din 14 decembrie 2007, conform căreia politica maritimă ar trebui să se adapteze la specificul diferitelor state membre şi al regiunilor maritime, inclusiv al celor de coastă, insulare şi ultraperiferice;
33.
recunoaşte competenţa în domeniu a statelor membre şi, totodată, aşteaptă cu interes publicarea de către Comisie a unei foi de parcurs care să faciliteze dezvoltarea de către statele membre a unei amenajări a spaţiului maritim; atrage atenţia asupra necesităţii de a păstra un echilibru adecvat între aspectele economice, sociale, teritoriale şi cele legate de mediu;
34.
aminteşte că dimensiunea maritimă excepţională pe care regiunile de coastă, insulare şi ultraperiferice o conferă Uniunii Europene oferă oportunităţi unice în domenii precum inovarea, cercetarea, mediul, biodiversitatea, dezvoltarea unor tehnologii inovatoare care să aibă la bază mediul marin, iar viitoarea politică maritimă europeană integrată nu poate lăsa neexplorate aceste oportunităţi; recunoaşte utilitatea înfiinţării unor centre de excelenţă şi recomandă încurajarea şi sprijinirea centrelor universitare de cercetare deja existente în zonele de coastă;
35.
subliniază importanţa energiei valurilor ca sursă de energie alternativă nepoluantă şi invită Comisia să o ia în considerare atunci când elaborează viitoarele planuri de acţiune;
36.
consideră că principalul obiectiv al politicii maritime integrate a Uniunii Europene în domeniul pescuitului trebuie să fie promovarea modernizării şi dezvoltării durabile, echilibrate şi corecte a acestui sector în întreaga Uniune Europeană, pentru asigurarea viabilităţii sale socio-economice şi a caracterului durabil al resurselor şi pentru garantarea suveranităţii şi securităţii sectorului produselor alimentare, a aprovizionării cu peşte a populaţiei, a păstrării locurilor de muncă şi a îmbunătăţirii condiţiilor de viaţă ale pescarilor;
37.
apreciază că, până în prezent, nici caracterul durabil al resurselor marine, nici viabilitatea economică a flotelor de pescuit şi a comunităţilor din zonele de coastă ale Uniunii nu au fost deservite în mod corespunzător de politica comună în domeniul pescuitului (PCP) şi că, prin urmare, ar fi necesară dezvoltarea politicii maritime integrate a Uniunii în vederea evitării apariţiei, în cadrul PCP, a unor carenţe de tipul supracentralizării şi imposibilităţii de a avea în vedere diversitatea regională a apelor din Uniune;
38.
consideră că o creştere a numărului de locuri de muncă în sectorul maritim, în special în cel al pescuitului, şi o îmbunătăţire a acestora, depind, de asemenea, de garantarea unui venit echitabil şi corespunzător, de condiţii de muncă decente (inclusiv în ceea ce priveşte sănătatea şi siguranţa), precum şi de accesul la formare pentru lucrătorii din domeniu;
39.
solicită statelor membre recunoaşterea reciprocă a diplomelor eliberate de învăţământul profesional mediu pentru profesiunile de pilot şi mecanic de nave de pescuit;
40.
reiterează necesitatea existenţei unor mecanisme de subvenţionare sau compensare pentru pescarii afectaţi de consecinţele socio-economice ale măsurilor de refacere a resurselor halieutice sau de protecţie a ecosistemelor, în special în cazul regiunilor şi comunităţilor celor mai defavorizate şi al regiunilor ultraperiferice;
41.
confirmă necesitatea consolidării ajutorului acordat cercetării ştiinţifice desfăşurate în domeniul pescuitului în diverse state membre, în special în cadrul celui de-al 7-lea Program-cadru pentru cercetare;
42.
solicită acordarea unui sprijin comunitar pentru punerea în aplicare a unor măsuri eficiente pentru asigurarea mijloacelor adecvate de evacuare, sprijinire şi salvare a echipajelor;
43.
încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului şi Comisiei, precum şi Comitetului Economic şi Social European şi Comitetului Regiunilor.
