8.9.2010 PROPUNERE COMUNĂ DE REZOLUŢIE depusă în conformitate cu articolul 122 alineatul (5) din Regulamentul de procedură
în locul propunerilor de rezoluţie depuse de următoarele grupuri:
ECR ( B7‑0505/2010 )
ALDE ( B7‑0506/2010 )
Verts/ALE ( B7‑0507/2010 )
GUE/NGL ( B7‑0508/2010 )
S&D ( B7‑0509/2010 )
PPE ( B7‑0510/2010 )
referitoare la Kenya: nearestarea preşedintelui Omar al-Bashir
Tunn Kelam,
Filip Kaczmarek
,
Roberta Angelilli
,
Elena Băsescu
,
Sari Essayah
,
Eija-Riitta Korhola
,
Martin Kastler
,
Mario Mauro
,
Erminia Mazzoni
,
Bernd Posselt
,
Cristian Dan Preda
,
Potito Salatto
în numele Grupului PPE
Ana Gomes
,
Thijs Berman
în numele Grupului S&D
Marietje Schaake
,
Charles Goerens
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Leonidas Donskis
,
Marielle De Sarnez
în numele Grupului ALDE
Barbara Lochbihler
,
Judith Sargentini
,
Heidi Hautala
în numele Grupului Verts/ALE
Charles Tannock
,
Derk Jan Eppink
,
Jan Zahradil
,
Michał Tomasz Kamiński
,
Tomasz Piotr Poręba
,
Adam Bielan
,
Ryszard Czarnecki
,
Ryszard Antoni Legutko
în numele Grupului ECR
Marie-Christine Vergiat
în numele Grupului GUE/NGL
PE446.588v01-00 } PE446.589v01-00 } PE446.590v01-00 } PE446.591v01-00 } PE446.592v01-00 } PE446.593v01-00 } RC1 Rezoluţia Parlamentului European referitoare la Kenya: nearestarea preşedintelui Omar al-Bashir
Parlamentul European,
– având în vedere rezoluţiile sale anterioare referitoare la criza din Darfur, Sudan,
– având în vedere mandatele de arestare emise de Curtea Penală Internaţională (CPI) împotriva preşedintelui sudanez, Omar al-Bashir, pentru crime împotriva umanităţii şi genocid,
– având în vedere Rezoluţia 1593(2005) a Consiliului de Securitate al Naţiunilor Unite,
– având în vedere declaraţiile din 22 iulie 2010 şi 20 august 2010 prin care Catherine Ashton, Înalta Reprezentantă a Uniunii, îndemna Ciadul şi, respectiv, Kenya să coopereze cu CPI,
– având în vedere Decizia nr.
ICC-02/05-01/09 a Camerei Preliminare a CPI din 27 august 2010 prin care Consiliul de Securitate al ONU şi Adunarea Statelor Părţi la Statutul de la Roma erau informate de prezenţa lui Omar al-Bashir pe teritoriul Republicii Kenya,
– având în vedere Statutul de la Roma,
– având în vedere diferitele acorduri de parteneriat, cum ar fi Acordul de la Cotonou, încheiate între UE şi statele africane, care prevăd că asistenţa şi comerţul depind de respectarea condiţiilor referitoare la statul de drept,
– având în vedere articolul 4 din Actul Constitutiv al Uniunii Africane, prin care impunitatea este respinsă,
– având în vedere articolul 122 alineatul (5) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât guvernul kenyan a adresat o invitaţie preşedintelui sudanez, Omar al-Bashir, şi l-a primit pe acesta la ceremonia de promulgare a Constituţiei din 27 august 2010, ştiind că CPI a emis un mandat de arestare pe numele său;
B. întrucât CPI a emis la 4 martie 2009 un mandat internaţional de arestare pe numele preşedintelui Sudanului, Omar al-Bashir, pentru crime împotriva umanităţii (asasinat, exterminare, deportare, tortură şi viol) şi pentru crime de război (planificarea de atacuri împotriva civililor şi jafuri), iar acesta face în acelaşi timp obiectul unei ordonanţe din 12 iulie 2010 care îl acuză de „genocid prin asasinat, genocid prin atingere gravă a integrităţii fizice sau psihologice a victimelor şi genocid prin supunerea cu intenţie a fiecăruia dintre aceste grupuri de persoane la condiţii de existenţă menite să provoace eliminarea lor fizică”;
C. întrucât Kenya şi alte 31 de state africane sunt semnatare ale Statutului de la Roma, care le obligă să aresteze orice persoană căutată de CPI şi să o predea Curţii sau să interzică accesul unei astfel de persoane pe teritoriul lor respectiv;
D. întrucât ţările care au ratificat Convenţia ONU din 1948 împotriva genocidului au obligaţia de a coopera cu CPI, chiar dacă nu sunt semnatare ale Statutului Curţii;
E. întrucât Sudanul, stat membru al Naţiunilor Unite, a refuzat constant cooperarea cu CPI, refuzând astfel accesul la adevăr şi justiţie pentru milioanele de victime ale atrocităţilor de război din Sudan, în special din regiunea Darfur;
F. întrucât prim-ministrul kenyan a recunoscut că invitarea preşedintelui al-Bashir a fost o greşeală şi că nearestarea acestuia de către autorităţile kenyene constituie o încălcare gravă a obligaţiilor internaţionale care revin Kenyei nu numai în temeiul statutului de la Roma, ci şi în temeiul legislaţiei naţionale, inclusiv al noii sale constituţii, care recunoaşte aplicabilitatea directă a dreptului internaţional;
G. întrucât Kofi Annan, fostul secretar-general al ONU şi actualul mediator al crizei kenyene, a solicitat Kenyei să îşi clarifice poziţia cu privire la CPI şi să îşi reafirme angajamentul faţă de aceasta;
H. întrucât Kenya are obligaţia clară de a coopera cu CPI în ceea ce priveşte executarea a astfel de mandate de arestare, obligaţie rezultată atât din Rezoluţia 1593 a Consiliului de Securitate al Naţiunilor Unite, prin care acesta îndeamnă toate statele şi organizaţiile regionale şi internaţionale vizate să coopereze pe deplin cu CPI, precum şi din articolul 87 din Statutul Curţii, la care Republica Kenya este parte;
I. întrucât preşedintele al-Bashir a vizitat Ciadul, care a semnat de asemenea tratatul de instituire a CPI, fără ca această ţară să îşi îndeplinească obligaţiile;
J. întrucât, de la punerea sa sub acuzare, preşedintele sudanez a călătorit şi în Egipt, Libia, Arabia Saudită, Eritreea, Qatar, Zimbabwe şi Etiopia;
K. întrucât Uniunea Africană a comunicat într-adevăr în iulie 2009 că statele sale membre vor refuza să coopereze, în conformitate cu articolul 98 din statut, şi întrucât şi-a reiterat această poziţie după acuzarea de genocid a lui Omar al-Bashir, iar apoi, printr-o rezoluţie adoptată prin consens la 27 iulie 2010 în cadrul Summitului de la Kampala, a solicitat Consiliului de Securitate al ONU să suspende procedurile împotriva preşedintelui sudanez, în conformitate cu articolul 16 din statut;
L. regretând refuzul Uniunii Africane (UA) de a permite crearea unui birou al CPI pe lângă Uniune şi ameninţările făcute la adresa statelor africane care nu respectă această decizie;
M. întrucât genocidul, crimele împotriva umanităţii şi crimele de război nu trebuie să rămână nepedepsite, iar modul în care este tratat cazul preşedintelui al-Bashir reprezintă un precedent important în lupta împotriva impunităţii şefilor de stat în exerciţiu,
1. îşi exprimă regretul faţă de decizia Kenyei de a-l invita pe preşedintele Omar al-Bashir să participe la ceremonia de semnare a noii constituţii care instaurează o nouă eră de guvernanţă democratică a acestei ţări;
2. solicită membrilor comunităţii internaţionale, inclusiv tuturor ţărilor africane, să asigure tragerea la răspundere fără rezerve pentru crimele împotriva dreptului internaţional, în special pentru cele care au avut loc în Sudan;
3. solicită şefilor de stat şi de guvern africani semnatari ai Statutului de la Roma să îşi onoreze angajamentele şi să coopereze cu CPI în cadrul investigaţiilor acesteia cu privire la crimele de război, la crimele împotriva umanităţii sau la genociduri;
4. subliniază că CPI are datoria de a-şi exercita competenţele în mod imparţial şi universal, inclusiv în ţările occidentale, şi că respectarea deciziilor sale este indispensabilă pentru credibilitatea şi pentru acţiunile viitoare ale Curţii;
5. regretă că unii membri ai Consiliului de Securitate al Naţiunilor Unite nu sunt semnatari ai Statutului de la Roma prin care a fost creată CPI;
6. regretă deciziile Uniunii Africane şi ale Ligii Arabe de a refuza să colaboreze cu CPI şi solicită Înaltei Reprezentante a Uniunii să întreprindă demersurile necesare pentru ca acest punct să figureze pe ordinea de zi a viitorului summit UA/UE;
7. solicită Uniunii Africane să îşi revadă poziţia şi să se opună impunităţii, injustiţiei, crimelor de război, crimelor împotriva umanităţii şi genocidului;
8. solicită încetarea impunităţii pentru toate crimele comise în timpul războiului din Sudan şi speră că preşedintele Omar al-Bashir va fi adus în curând în faţa Curţii Penale Internaţionale de la Haga - unde va beneficia de drepturile prevăzute de legislaţia internaţională - ca parte a reinstaurării necesare a justiţiei, a statului de drept şi a respectului faţă de victimele unor astfel de crime;
9. solicită preşedintelui şi guvernului kenyan să îşi reafirme angajamentul faţă de CPI şi cooperarea cu aceasta, inclusiv în ceea ce priveşte actele de violenţă care au urmat alegerilor din 2007 şi din 2008;
10. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, instituţiilor Uniunii Africane, guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Consiliului de Securitate al Naţiunilor Unite, Curţii Penale Internaţionale, guvernului Kenyei şi tuturor parlamentelor şi guvernelor statelor membre ale Agenţiei Interguvernamentale pentru Dezvoltare.
