ÎNTREBARE CU SOLICITARE DE RĂSPUNS SCRIS E-6264/08
adresată de Adrian Severin (PSE)
Consiliului
(20 noiembrie 2008)
Subiect: Folosirea nejustificată de către UE a recunoașterii independenței Kosovo ca mijloc de presiune în negocierile Serbiei vizând aderarea la UE
În momentul declarării unilaterale a independenței Kosovo, UE a solicitat Serbiei doar să se abțină de la orice reacție violentă față de această decizie, inclusiv recurgerea la sancțiuni sau obstacole în vederea integrării regionale a noii entități statale autodeterminate.
Faptul că, în ciuda sentimentelor naturale de umilire națională și dezamăgire ca rezultat al recunoașterii Kosovo ca stat independent de către unii membri ai UE, Serbia a evitat orice fel de politică agresivă, reprezintă o părere unanim împărtășită.
Aceasta nu a aplicat sancțiuni, nu a inițiat niciun boicot economic împotriva Kosovo și nu a ridicat niciun obstacol la participarea Kosovo la cooperarea regională.
Mai mult, Serbia și-a sporit cooperarea cu TPI și și-a mărit eforturile dedicate integrării sale europene și pregătirii corespunzătoare a acesteia pentru primirea pe viitor a calității de membru al UE.
Pe de altă parte, deoarece autodeterminarea internațională a Kosovo nu a fost recunoscută de ONU și astfel ordinea juridică internațională nu este aplicabilă în totalitate, UE nu a putut să amelioreze în mod adecvat unele dintre deciziile sale luate în urma actului de separare.
În consecință, Consiliul European ar fi considerat potrivit să insiste ca Serbia să-și modifice atitudinea de la o simplă poziție neobstrucționistă la o implicare activă.
Acest lucru înseamnă ca aceasta să sprijine accentuarea consecințelor unei decizii care, conform Constituției acesteia, este inadmisibilă (desfășurarea EULEX, printre altele).
În acest scop, reprezentanții Consiliului European au atras atenția autorităților sârbe că neconformarea la noile exigențe va avea ca rezultat refuzul integrării Serbiei în UE.
Prin urmare, se pare că aderarea la UE a devenit un instrument de presiuni ilegale, menite să impună punerea în aplicare a unor decizii unilaterale care, deși poate justificate în fond, au fost adoptate într-un mod și într-o formă care le face dificil de acceptat și de aplicat de către un stat suveran precum Serbia.
Având în vedere acest cadru, Consiliul este rugat să răspundă la următoarele întrebări: 1.
Sunt corecte informațiile potrivit cărora UE se folosește de perspectiva integrării Serbiei ca mijloc de presiune asupra unui stat european suveran menit să-l convingă pe acesta să accepte consecințele divizării sale? 2.
Este aderarea Serbiei la UE condiționată de acceptarea separării Kosovo, acesta fiind unicul obiectiv al UE cu referire la acordarea calității de membru al UE Serbiei? 3.
Se poate aștepta loialitate din partea unui viitor membru care a aderat la UE în urma acceptării unei decizii unilaterale străine care, deși justificată, nu a fost susținută printr-o motivație pozitivă, ci impusă prin amenințare și presiune? 4.
Este Consiliul pregătit să caute o posibilitate de a integra statutul Kosovo în ordinea juridică internațională și pe cel al Serbiei în ordinea politică europeană?
