A7-0256/2011
29.6.2011
***I
RAPORT
referitor la propunerea de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr.
428/2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere şi tranzitului de produse cu dublă utilizare
(COM(2010)0509 – C7‑0289/2010 – 2010/0262(COD))
Comisia pentru comerţ internaţional
Raportor: Vital Moreira
PE 462.795v02-00
Legenda simbolurilor utilizate
* Procedura de consultare
*** Procedura de aprobare
***I Procedura legislativă ordinară (prima lectură)
***II Procedura legislativă ordinară (a doua lectură)
***III Procedura legislativă ordinară (a treia lectură)
(Procedura indicată se bazează pe temeiul juridic propus în proiectul de act.)
Amendamente la un proiect de act
În amendamentele Parlamentului, modificările aduse proiectului de act sunt evidenţiate prin caractere cursive aldine .
Evidenţierea cu caractere cursive simple este o indicaţie pentru serviciile tehnice, referitoare la elemente ale proiectului de act propuse pentru a fi corectate în vederea elaborării textului final (de exemplu elemente evident greşite sau omise într-o anumită versiune lingvistică).
Propunerile de corectură sunt supuse acordului serviciilor tehnice în cauză.
Antetul amendamentelor referitoare la un act existent pe care proiectul de act doreşte să îl modifice cuprinde două rânduri suplimentare prin care se indică actul existent şi, respectiv, dispoziţia vizată a acestuia.
Fragmentele preluate ca atare dintr-o dispoziţie a unui act existent pe care Parlamentul doreşte să o modifice, dar pe care proiectul de act nu a modificat-o, sunt evidenţiate cu caractere aldine .
Eventualele eliminări ale unor astfel de fragmente sunt semnalate prin simbolul următor: [...].
CUPRINS
PROIECT DE REZOLUŢIE LEGISLATIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN...................5
EXPUNERE DE MOTIVE..........................................................................................................6
PROCEDURĂ...........................................................................................................................10
PROIECT DE REZOLUŢIE LEGISLATIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr.
428/2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere şi tranzitului de produse cu dublă utilizare
( COM(2010)0509 – C7‑0289/2010 – 2010/0262(COD) )
(Procedura legislativă ordinară: prima lectură)
Parlamentul European,
– având în vedere propunerea Comisiei prezentată Parlamentului şi Consiliului ( COM(2010)0509 ),
– având în vedere articolul 294 alineatul (2) şi articolul 207 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în temeiul cărora propunerea a fost prezentată de către Comisie ( C7-0289/2010 ),
– având în vedere articolul 294 alineatul (3) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene,
– având în vedere contribuţia prezentată de Parlamentul Portugaliei cu privire la proiectul de act legislativ,
– având în vedere articolul 55 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru comerţ internaţional ( A7-0256/2011 ),
1. adoptă poziţia sa în primă lectură preluând propunerea Comisiei;
2. solicită Comisiei să îl sesizeze din nou în cazul în care intenţionează să modifice în mod substanţial propunerea sau să o înlocuiască cu un alt text;
3. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite Consiliului şi Comisiei, precum şi parlamentelor naţionale poziţia Parlamentului.
EXPUNERE DE MOTIVE
1.
Context
Sistemul UE de control al exporturilor de produse cu dublă utilizare, instituit prin Regulamentul nr.
428/2009
Regulamentul (CE) nr.
428/2009 al Consiliului din 5 mai 2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere şi tranzitului de produse cu dublă utilizare. , prevede o autorizare pentru exportul produselor cu dublă utilizare
Produsele cu dublă utilizare sunt definite în Regulamentul (CE) nr.
428/2009 ca fiind „produse, inclusiv produse software şi tehnologii, care pot avea o utilizare atât civilă, cât şi militară şi includ toate produsele care pot fi utilizate atât în scopuri neexplozive, cât şi la fabricarea armelor nucleare sau a altor dispozitive nucleare explozive”. enumerate în anexa la regulament.
Anexa I la prezentul regulament depinde în mare măsură de deciziile luate prin consens în cadrul regimurilor internaţionale de control al exporturilor, cum ar fi Grupul Australia (AG) pentru produsele biologice şi chimice, Grupul furnizorilor nucleari (NSG) pentru produse nucleare civile, Regimul de control al tehnologiei rachetelor (MTCR) şi Aranjamentul de la Wassenaar (WA) pentru arme convenţionale şi produse şi tehnologii cu dublă utilizare.
La articolul 15 din Regulamentul de bază (CE) nr.
428/2009 se prevede că: „lista de produse cu dublă utilizare prevăzută în anexa I se actualizează în conformitate cu obligaţiile şi angajamentele relevante şi cu modificările acestora, pe care statele membre le-au acceptat în calitate de membre ale regimurilor internaţionale de neproliferare şi de control al exporturilor sau prin ratificarea tratatelor internaţionale în materie.”
Aranjamentul de la Wassenaar pentru controlul exporturilor de arme convenţionale şi produse şi tehnologii cu dublă utilizare (WA) a fost instituit pentru a promova transparenţa şi o mai mare responsabilitate în cadrul transferurilor de arme convenţionale şi produse şi tehnologii cu dublă utilizare, prevenind astfel acumulările destabilizatoare.
El este succesorul Comitetului de coordonare pentru controlul multilateral al exporturilor (COCOM) din perioada Războiului Rece, fiind creat la 12 iulie 1996 în oraşul olandez Wassenaar, de lângă Haga.
WA este cu mult mai puţin strict decât COCOM, axându-se în principal pe transparenţa regimurilor naţionale de control al exporturilor şi neacordând drept de veto membrilor individuali în privinţa deciziilor organizatorice.
Statele participante
Acestea sunt în prezent Argentina, Australia, Austria, Belgia, Bulgaria, Canada, Croaţia, Republica Cehă, Danemarca, Estonia, Finlanda, Franţa, Germania, Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia, Japonia, Letonia, Lituania, Luxemburg, Malta, Ţările de Jos, Noua Zeelandă, Norvegia, Polonia, Portugalia, Republica Coreea, România, Federaţia Rusă, Slovacia, Slovenia, Africa de Sud, Spania, Suedia, Elveţia, Turcia, Ucraina, Regatul Unit şi Statele Unite ale Americii. urmăresc, prin intermediul politicilor lor naţionale, să garanteze că transferurile de astfel de produse nu contribuie la dezvoltarea sau sporirea capacităţilor militare şi că acestea nu sunt deturnate pentru a sprijini asemenea capacităţi.
Reprezentanţii statelor participante la WA se întâlnesc periodic la Viena, unde se află secretariatul Aranjamentului.
Deciziile se iau de către adunarea plenară anuală a WA, compusă din reprezentanţi ai tuturor statelor participante.
Grupul Australia (AG) este un grup informal de ţări, instituit la iniţiativa Guvernului Australiei în 1985, din cauza utilizării efective a armelor chimice de către Irak în 1984.
Obiectivul său este de a ajuta ţările membre să identifice care dintre exporturile lor trebuie controlate pentru a nu contribui la răspândirea armelor chimice şi biologice.
Grupul, care avea iniţial 15 membri, s-a reunit pentru prima dată în septembrie 1989.
În prezent are 41 de membri
Argentina (1993), Republica Coreea (1996), Australia (1985), Letonia (2004), Austria (1989), Lituania (2004), Belgia (1985), Luxemburg (1985), Bulgaria (2001), Malta (2004), Canada (1985), Ţările de Jos (1985), Croaţia (2007), Noua Zeelandă (1985), Republica Cipru (2000), Norvegia (1986), Republica Cehă (1994), Polonia (1994), Danemarca (1985), Portugalia (1985), Estonia (2004), România (1995), Comisia Europeană (1985), Republica Slovacă (1994), Finlanda (1991), Slovenia (2004), Franţa (1985), Spania (1985), Germania (1985), Suedia (1991), Grecia (1985), Elveţia (1987), Ungaria (1993), Republica Turcia (2000), Islanda (1993), Ucraina (2005), Irlanda (1985), Regatul Unit (1985), Italia (1985), Statele Unite ale Americii (1985) şi Japonia (1985). , inclusiv toţi membrii OCDE (cu excepţia Mexicului), Comisia Europeană şi toate cele 27 de state membre ale UE.
Membrii AG menţin controale ale exporturilor în ceea ce priveşte o listă uniformă de componente, inclusiv unele al căror export nu este interzis de Convenţia privind interzicerea armelor chimice (CWC), dar care pot fi folosite la producerea armelor chimice.
AG vizează să permită ţărilor exportatoare şi de transbordare să reducă la minimum riscul de a contribui la proliferarea armelor chimice şi biologice (ACB).
Grupul se întruneşte anual.
Toate statele participante din cadrul Grupului Australia sunt părţi la CWC şi la Convenţia privind armele biologice (BWC).
Regimul de control al tehnologiei rachetelor (MTCR) a fost instituit în aprilie 1987 de Canada, Franţa, Germania, Italia, Japonia, Marea Britanie şi Statele Unite ale Americii pentru a limita răspândirea vectorilor fără pilot ai armelor nucleare, în special a vectorilor care ar putea purta o încărcătură minimă de 500 kg cel puţin 300 km
Membrii actuali sunt Argentina (1993), Australia (1990), Austria (1991), Belgia (1990), Bulgaria (2004), Brazilia (1995), Canada (1987), Republica Cehă (1998), Danemarca (1990), Finlanda (1991), Franţa (1987), Germania (1987), Grecia (1992), Ungaria (1993), Islanda (1993), Irlanda (1992), Italia (1987), Japonia (1987), Luxemburg (1990), Ţările de Jos (1990), Noua Zeelandă (1991), Norvegia (1990), Polonia (1998), Portugalia (1992), Republica Coreea (2001), Federaţia Rusă (1995), Africa de Sud (1995), Spania (1990), Suedia (1991), Elveţia (1992), Turcia (1997), Ucraina (1998), Regatul Unit (1987), Statele Unite ale Americii (1987). .
La întâlnirea anuală de la Oslo din iulie 1992, membrii au convenit să extindă domeniul de aplicare al MTCR pentru a include neproliferarea vehiculelor aeriene fără pilot (UAV) pentru toate armele de distrugere în masă.
Materialele interzise sunt împărţite în două categorii, indicate în Anexa la MTCR privind echipamentele, produsele software şi tehnologia.
MTCR a reuşit să contribuie la încetinirea sau stoparea mai multor programe de rachete balistice.
În 2002, MTCR a fost completat cu Codul internaţional de conduită împotriva proliferării rachetelor balistice (ICOC), cunoscut şi sub numele de Codul de conduită de la Haga, care face apel la moderaţie şi prudenţă cu privire la proliferarea sistemelor de rachete balistice capabile să poarte arme de distrugere în masă.
Grupul furnizorilor nucleari (NSG) este un alt organism multinaţional destinat reducerii proliferării nucleare prin controlul exporturilor şi al retransferului de materiale care pot fi utilizate în vederea producerii de arme nucleare şi prin îmbunătăţirea măsurilor de siguranţă şi a protecţiei materialelor existente.
Acesta a fost fondat în 1974 ca răspuns la un test nuclear desfăşurat de India în acel an, care a demonstrat că anumite tehnologii nucleare nedestinate în mod special producerii de arme pot fi utilizate cu uşurinţă pentru a produce arme.
Semnatarii Tratatului de neproliferare a armelor nucleare (NPT) au considerat că este necesară o limitare suplimentară a exportului de echipamente, materiale şi tehnologii nucleare.
Iniţial, NSG a avut şapte membri: Canada, Germania de Vest, Franţa, Japonia, Uniunea Sovietică, Regatul Unit şi Statele Unite al Americii.
În 1976-1977, grupul s-a extins la 15 membri, odată cu admiterea Belgiei, Cehoslovaciei, Germaniei de Est, Italiei, Ţărilor de Jos, Poloniei, Suediei şi Elveţiei.
Grecia a devenit membru în 2004.
Comisia Europeană participă ca observator
Membrii actuali sunt Argentina, Australia, Austria, Belarus, Belgia, Brazilia, Bulgaria, Canada, China, Croaţia, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Estonia, Finlanda, Franţa, Germania, Grecia, Ungaria, Islanda, Irlanda, Italia, Japonia, Kazahstan, Republica Coreea, Letonia, Lituania, Luxemburg, Malta, Ţările de Jos, Noua Zeelandă, Norvegia, Polonia, Portugalia, România, Federaţia Rusă, Slovacia, Slovenia, Africa de Sud, Spania, Suedia, Elveţia, Turcia, Ucraina, Regatul Unit şi Statele Unite ale Americii.
Comisia Europeană participă ca observator. .
Ultima actualizare a anexei I la regulament a avut loc cu ocazia adoptării Regulamentului (CE) nr.
428/2009 la 5 mai 2009.
De la această dată, toate regimurile internaţionale de control al exporturilor au adoptat decizii de modificare şi actualizare a listelor lor de control.
Prin urmare, este oportun să se efectueze modificările necesare în ceea ce priveşte anexa I.
2.
Observaţii
Până acum, anexa I la regulament era transpusă cvasiautomat în legislaţia UE fără participarea Parlamentului European sau a parlamentelor naţionale din Uniunea Europeană.
Coordonarea şi reprezentarea UE în regimurile internaţionale de control erau caracterizate prin asumarea unui rol conducător de către statele membre mari ale UE şi prin adoptarea de decizii şi politici în spatele uşilor închise în cadrul conceptual - interguvernamental - al PESC.
Toate statele membre ale UE sunt membri ai NSG şi AG, dar Cipru nu este membru al WA, iar Cipru, Estonia, Letonia, Lituania, Malta, Slovenia, Slovacia şi România nu sunt membri ai MTCR.
În plus, Comisia Europeană este membru fondator al AG şi observator în NSG, dar nu are niciun rol în WA şi MTCR.
Prin urmare, consecvenţa politicii UE faţă de regimurile internaţionale de control şi în cadrul acestora nu poate fi garantată în prezent de nicio instituţie a UE.
Parlamentului European i s-a prezentat o propunere a Comisiei, căreia i se pot aduce modificări.
Ar trebui totuşi remarcat faptul că marja de manevră a Parlamentului este destul de limitată.
Prezentând o propunere legislativă, Comisia acţionează doar ca un fel de catalizator pentru ceea ce a fost convenit de către statele membre.
De fapt, procedura „reală” de modificare a anexei I la regulament este următoarea:
1.
Organizaţia de control al exporturilor din Regatul Unit, care face parte din Departamentul pentru afaceri, inovare şi competenţe, colectează toate modificările aduse regimurilor internaţionale şi le reuneşte într-un singur document.
2.
Acest document se trimite apoi Consiliului şi se distribuie statelor membre.
3.
Statele membre dispun de o anumită perioadă pentru a analiza revizuirile şi a prezenta observaţii.
4.
Chestiunea este discutată în Grupul de lucru pentru bunuri cu dublă utilizare (DUWP) din cadrul Consiliului.
5.
Odată ce toată lumea este de acord cu modificările aduse anexei I, Consiliul traduce documentul în limbile oficiale.
6.
Odată tradus, proiectul de anexă este transmis Comisiei.
7.
Comisia transpune modificările convenite într-o propunere legislativă şi adaugă expunerea de motive.
8.
Comisia verifică procedurile de adoptare necesare.
9.
Comisia adoptă întreaga propunere şi o transmite Parlamentului şi Consiliului.
În consecinţă, Parlamentul nu are posibilitatea reală de a aduce modificări în acest dosar, aşa cum s-ar cuveni în capacitatea sa de organism colegislativ.
În vederea unor viitoare modificări aduse prezentului regulament, este nevoie să se amelioreze coordonarea şi rolul UE în regimurile internaţionale de control şi să se asigure faptul că UE adoptă o poziţie unitară şi beneficiază de o susţinere parlamentară puternică pentru toate chestiunile aflate în sfera de competenţă exclusivă a UE.
3.
Concluzie
Pentru a remedia această situaţie, Parlamentul negociază în prezent cu Consiliul propunerea de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr.
1334/2000 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor de produse şi tehnologii cu dublă utilizare (Raportul A7-0028/2011 - COM(2008)0854 – C7-0062/2010 – 2008/0249(COD) ).
În acest caz, Parlamentul a aprobat amendamente substanţiale ale articolului 1 din regulament care vizează să oblige Comisia şi statele membre să instituie un sistem sigur pentru colectarea, transmiterea şi stocarea notificărilor, precum şi să oblige Comisia să informeze Parlamentul European în legătură cu funcţionarea sistemului.
Până în prezent, sistemul respectiv este doar o opţiune introdusă în regulamentul din 2009.
Sistemul ar avea drept scop accesul on-line la o bază de date cuprinzând, de exemplu, cazurile de refuzare a autorizaţiilor de export.
Parlamentul doreşte, de asemenea, să introducă obligaţia ca Grupul de coordonare pentru produse cu dublă utilizare să prezinte Parlamentului European un raport anual pentru a-şi îndeplini funcţia de control faţă de Comisia Europeană.
În fine, Parlamentul urmăreşte să introducă obligaţia potrivit căreia Comisia trebuie să prezinte rapoarte cu privire la implementare şi aplicare şi să prezinte o evaluare cuprinzătoare a impactului regulamentului.
Fiind încrezător că regulamentul menţionat mai sus va fi reformat în conformitate cu cerinţele Tratatului de la Lisabona privind adoptarea mai transparentă şi mai democratică de decizii în domeniul politicii Uniunii privind produsele cu dublă utilizare, raportorul recomandă preluarea propunerii Comisiei în primă lectură.
PROCEDURĂ
Titlu
Modificarea Regulamentului (CE) nr.
428/2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere și tranzitului de produse cu dublă utilizare
Referinţe
COM(2010)0509 – C7-0289/2010 – 2010/0262(COD)
Data prezentării la PE
27.9.2010
Comisie competentă în fond
Data anunţului în plen
INTA
7.10.2010
Raportor(i)
Data numirii
Vital Moreira
26.1.2011
Examinare în comisie
16.3.2011
12.4.2011
23.5.2011
Data adoptării
21.6.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
25
1
2
Membri titulari prezenţi la votul final
William (The Earl of) Dartmouth, Laima Liucija Andrikienė, Kader Arif, David Campbell Bannerman, Daniel Caspary, Marielle De Sarnez, Christofer Fjellner, Yannick Jadot, Metin Kazak, Bernd Lange, David Martin, Emilio Menéndez del Valle, Vital Moreira, Paul Murphy, Cristiana Muscardini, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Niccolò Rinaldi, Tokia Saïfi, Helmut Scholz, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Keith Taylor, Iuliu Winkler, Pablo Zalba Bidegain, Paweł Zalewski
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Catherine Bearder, George Sabin Cutaş, Mário David, Syed Kamall, Maria Eleni Koppa, Elisabeth Köstinger, Jörg Leichtfried, Inese Vaidere, Jarosław Leszek Wałęsa
Data depunerii
29.6.2011
