P7_TA(2010)0060
Raportul anual 2008 privind PESC
A7-0023/2010
Rezoluția Parlamentului European din 10 martie 2010 referitoare la Raportul anual al Consiliului către Parlamentul European privind aspectele principale și opțiunile de bază ale politicii externe și de securitate comune (PESC) în 2008, prezentat Parlamentului European în temeiul Părții a II-a secțiunea G subpunctul 43 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 ( 2009/2057(INI) )
Parlamentul European
, –
având în vedere Raportul anual al Consiliului către Parlamentul European privind aspectele principale și opțiunile de bază ale politicii externe și de securitate comune (PESC), prezentat Parlamentului European în temeiul Părții a II-a secțiunea G subpunctul 43 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 JO C 139, 14.6.2006, p.
1.
,
–
având în vedere Tratatul de la Lisabona de modificare a Tratatului privind Uniunea Europeană și a Tratatului de Instituire a Comunității Europene, în mod deosebit titlul V din Tratatul privind Uniunea Europeană astfel modificat și intitulat „Dispoziții generale privind acțiunea externă a Uniunii și dispoziții speciale privind politica externă și de securitate comună”,
–
având în vedere Strategia Europeană de Securitate (SES), adoptată de Consiliul European la 12 decembrie 2003 și Raportul privind implementarea SES, adoptat la 11 decembrie 2008,
–
având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006, menționat mai sus, dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară,
–
având în vedere rezoluțiile sale din 5 iunie 2008 Texte adoptate, P6_TA(2008)0254 .
referitore la rapoartele anuale ale PESC pentru 2006 și 2007, respectiv din 19 februarie 2009 Texte adoptate, P6_TA(2009)0074 .
,
–
având în vedere Rezoluția sa din 22 octombrie 2009 referitoare la aspectele instituționale ale instituirii serviciului european pentru acțiunea externă (SEAE) Texte adoptate, P7_TA(2009)0057 .
,
–
având în vedere articolul 119 alineatul (1) din Regulamentul de procedură,
–
având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe și avizul Comisiei pentru bugete ( A7-0023/2010 ),
A.
întrucât rolul Uniunii Europene ca actor global a devenit mai important în ultimele decenii și întrucât este nevoie de o abordare nouă și de mijloace financiare suplimentare pentru ca UE să acționeze în mod colectiv și să facă față provocărilor la nivel global într-un mod democratic, coerent, consecvent și eficient;
B.
întrucât Uniunea Europeană, în relațiile sale cu lumea, trebuie să dezvolte în continuare obiectivele sale de politică externă, să-și mențină și să-și promoveze valorile și interesele, să contribuie la protejarea cetățenilor săi și să susțină aceste valori în toată lumea cu scopul de a contribui la pace, securitate, dezvoltarea durabilă a planetei, solidaritate și respect reciproc între popoare, comerțul liber și echitabil, eradicarea sărăciei și protecția drepturilor omului, în special a drepturilor copilului, precum și la respectarea strictă și dezvoltarea dreptului internațional, inclusiv respectarea principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite, întrucât promovarea drepturilor omului, în special universalitatea și indivizibilitatea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, trebuie să se situeze în centrul acțiunii externe a UE și întrucât Carta drepturilor fundamentale este în prezent obligatorie în ceea ce privește activitățile externe ale UE;
C.
întrucât Tratatul de la Lisabona conferă o nouă dimensiune acțiunii externe a Uniunii luată ca întreg, inclusiv PESC, care, alături de factori precum personalitatea juridică a UE și inovațiile instituționale relevante, în special crearea poziției de Vicepreședinte al Comisiei/Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („Vicepreședinte/Înalt reprezentant”) și înființarea Serviciului european pentru acțiunea externă (SEAE), pot avea un rol decisiv în coerența, consistența și eficiența acțiunilor externe ale Uniunii și pot crește în mod semnificativ influența sa pe scena internațională;
D.
întrucât este necesar să se continue eforturile de îmbunătățire a rapidității răspunsului UE la crizele politice și conflictele regionale; întrucât actualele mecanisme decizionale și de finanțare pot descuraja reacțiile rapide și complete; întrucât trebuie identificate soluții care să permită o limitare mai strictă a regulii unanimității și chiar contrabalansarea acesteia;
E.
întrucât este esențial să se identifice în mod corect și să se acționeze în concordanță cu interesele europene comune în vederea realizării obiectivelor acțiunilor externe ale Uniunii și în mod deosebit a obiectivelor Politicii sale externe și de securitate comună (PESC); întrucât este esențial să se asigure că toate politicile hotărâte și toate măsurile adoptate sunt, de asemenea, în conformitate cu dreptul internațional, inclusiv cu principiile stabilite de Carta ONU;
F.
întrucât promovarea păcii, a drepturilor omului și a statului de drept la nivel mondial constituie obiective fundamentale ale politicilor externe ale Uniunii Europene;
G.
întrucât Tratatul de la Lisabona mandatează pe Vicepreședinte/Înaltul Reprezentant să asiste Consiliul și Comisia în asigurarea coerenței la nivelul diferitelor zone de acțiune externă și între acestea și celelalte politici ale Uniunii;
H.
întrucât, începând cu data intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Uniunea Europeană exercită toate drepturile și își sumă toate obligațiile Comunității Europene, continuând totodată să exercite drepturile și să își asume obligațiile UE;
I.
întrucât noile provocări la adresa securității necesită un accent mai mare pe consolidarea, combinarea și echilibrarea diferitelor instrumente civile și militare în spectrul prevenirii conflictelor, al soluționării conflictelor, al gestionării crizelor și al activităților de construcție a păcii;
J.
întrucât, la mai mult de 10 ani după lansarea politicii europene de securitate și apărare (PESA), perioadă în cursul căreia au fost trimise 23 de misiuni în zonele de criză, este nevoie să se amelioreze capacitățile militare și civile și să se consolideze structurile, astfel încât acestea să reflecte în mod corespunzător rolul pe care îl joacă politica de securitate și apărare comună (PSAC) în sprijinul PESC și în furnizarea de securitate internațională,
Principiile acțiunii externe europene
1.
invită Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă și serviciile din subordinea ei să elaboreze – în scopul coagulării unei gândiri strategice colective a Uniunii – o strategie coerentă de politică externă a UE, bazată pe obiectivele și principiile stabilite la articolul 21 din TUE; consideră că această strategie ar trebui să identifice interesele privind securitatea comună ale UE și astfel, să servească drept cadru de referință pentru crearea de politici, precum și pentru formularea, finanțarea, aplicarea și monitorizarea acțiunii externe a UE; o invită pe Vicepreședintă/Înaltă Reprezentantă să asocieze pe deplin organismelor competente ale Parlamentul European la aceste eforturi; apreciază că securitatea umană și responsabilitatea de a proteja, sub forma în care aceste concepte au fost definite în Raportul de la Madrid, elaborat în 2007 de Grupul de studiu privind securitatea umană și, respectiv, în Documentul final al Summitului Mondial din 2005, ar trebui să devină două dintre principiile sale directoare;
Raportul anual 2008 al Consiliului privind PESC
2.
salută ambiția Consiliului de a aborda chestiunile referitoare la PESC într-un mod mai strategic, mai concentrat pe teme și mai integrat atunci când va întocmi raportul anual pentru 2008; apreciază, de asemenea, introducerea de către Consiliu a unei structuri mai transparente, cu capitole principale pentru activitățile trecute și, mai ales, pentru perspectivele viitoare în domeniul PESC; remarcă, totodată, un plus calitativ al raportului în ceea ce privește elaborarea contextului regional al acțiunilor externe;
3.
subliniază încă o dată că raportul nu ar trebui să se limiteze doar la o simplă descriere a activităților PESC, ci ar trebui să ofere posibilitatea de a stabili un dialog cu Parlamentul European centrat pe elaborarea unei abordări mai strategice a PESC; recomandă ca raportul anual PESC să se transforme într-un raport anual care să discute implementarea strategiei de politică externă a UE, evaluând eficiența sa și subliniind direcțiile viitoare; recomandă, de asemenea, să se facă mai multe trimiteri la nevoile bugetare și impactul financiar al acțiunilor externe în aceste rapoarte;
4.
este convins de valoarea adăugată a unei abordări mai ample și mai cuprinzătoare în cadrul rapoartelor anuale PESC și, în special, al capitolelor privind grupurile și partenerii regionali și interconexiunile dintre misiunile PESC/PESA și celelalte instrumente de promovare a rolului UE ca actor global; consideră că o asemenea perspectivă ar permite, printre altele, o imagine de ansamblu mai clară cu privire la contribuția totală din bugetul UE pentru o anumită regiune;
5.
își reafirmă poziția sa conform căreia, în vederea consolidării legitimității democratice a PESC, organismele competente ale Parlamentului ar trebui consultate în privința lansării misiunilor PCSA, iar deciziile respective ar trebui să țină cont și să conțină referințe la pozițiile adoptate de Parlament, atunci când este cazul; consideră că o astfel de consultare ar trebui să includă informații despre motivele care stau la baza opțiunii pentru tipul de acțiune ales, precum și o explicație referitoare la modul în care misiunea are legătură cu acțiunile UE și internaționale în domeniu, ce implicații financiare presupune și modul în care interacționează cu alte instrumente UE;
Implicații ale Tratatului de la Lisabona
6.
salută intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, care asigură Uniunii Europene instrumentele necesare consolidării rolului și creșterii vizibilității sale pe scena internațională; subliniază, în acest sens, rolul fundamental care revine fiecărui stat membru, Consiliului și noii Vicepreședinte/Înaltă Reprezentantă de a transpune dispozițiile scrise ale tratatului în acțiuni concrete și măsuri substanțiale consolidând relațiile UE cu partenerii săi strategici și consolidând rolul de lider în forumurile multilaterale; subliniază importanța dispoziției tratatului conform căreia competența Uniunii în materie de PESC acoperă în prezent toate domeniile politicii externe și toate aspectele legate de securitatea Uniunii, inclusiv elaborarea progresivă a unei politici de apărare comune, care ar putea conduce la o apărare comună;
7.
ia act de faptul că Președintele Consiliului European „asigură, la nivelul său și în această calitate, reprezentarea externă a Uniunii în probleme referitoare la politica externă și de securitate comună”; atrage atenția totuși că acest lucru trebuie realizat fără a aduce atingere competențelor Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante și cu recunoașterea deplină a rolului esențial al Comisiei Europene, nu numai în ceea ce privește stabilirea și menținerea acquis-ului comunitar în domeniul relațiilor externe, ci și în ceea ce privește reprezentarea externă a Uniunii, cu excepția PESC;
8.
salută rolul care urmează să fie jucat de Vicepreședintă/Înalta Reprezentantă în prezidarea Consiliului Afaceri Externe și faptul că reprezentantul său urmează să prezideze Comitetul Politic și de Securitate (CPS); se așteaptă ca aceste funcții noi să consolideze contactele interinstituționale și să promoveze un dialog mai stabil între instituții; o invită pe Vicepreședintă/Înalta Reprezentantă să se bazeze pe experiența dobândită în urma aparițiilor periodice ale Înaltului Reprezentant și ale actualilor comisari pentru relații externe aflați la final de mandat în fața Parlamentului reunit în plen și a Comisiei sale pentru relații externe, precum și pe practica reuniunilor informale, pentru a intensifica și dezvolta consultările periodice, sistematice și substanțiale cu Parlamentul și organismele sale competente;
9.
consideră că unirea pilonilor interguvernamental și comunitar și a funcțiilor respective într-un singur post de Vicepreședinte/Înalt Reprezentant, care este supus votului colectiv de aprobare al Parlamentului European, poate crește legitimitatea democratică a acțiunilor PESC, cu condiția instituirii unui dialog strategic continuu de la egal la egal între Parlament, Consiliu și Comisie la toate nivelurile;
10.
subliniază că statele membre ar trebui să acționeze într-un spirit de solidaritate politică reciprocă pentru a atinge un grad tot mai ridicat de convergență a acțiunilor în domeniul PESC;
11.
reafirmă că trebuie alocate fonduri suficiente în bugetul UE, pentru a permite UE să joace un rol activ pe plan mondial; regretă că bugetul respectiv continuă să fie insuficient finanțat și își exprimă îngrijorarea cu privire la consecințele subfinanțării pentru capacitatea Uniunii de a desfășura o politică externă credibilă și proactivă; subliniază necesitatea de a echipa Uniunea cu mijloacele financiare necesare în vederea unui răspuns consistent și adecvat în fața unor provocări globale neprevăzute și, în acest sens, așteaptă să fie consultat și cooptat pe deplin în ceea ce privește procedurile de acordare a accesului rapid la alocările din bugetul Uniunii destinate finanțării de urgență a inițiativelor PESC; invită Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să dezvolte în același timp o strategie eficientă de comunicare pentru a informa mai bine cetățenii UE cu privire la scopurile și calitățile PESC și, în această privință, repetă insistent importanța legitimității și controlului democratic al politicii externe și de securitate a Uniunii Europene;
12.
își reiterează îngrijorarea cu privire la lipsa de transparență și de informare în ceea ce privește finanțarea costurilor comune ale operațiunilor UE care au implicații militare sau de apărare, deoarece mecanismul de la Atena nu oferă, în mod evident, o imagine de ansamblu asupra tuturor implicațiilor financiare ale misiunilor efectuate în ceea ce privește PESC; salută, prin urmare, crearea fondului de lansare în temeiul articolului 41 alineatul (3) din TUE și solicită să fie consultat cu privire la gestionarea acestuia, în conformitate cu prerogativele generale ale PE în cadrul PESC și PESA, astfel cum sunt definite la articolul 36 din TUE; subliniază că o participare sporită a Parlamentului în definirea, monitorizarea și urmărirea PESC rezultă atât din interconectarea între PESC și PESA, astfel cum se subliniază la articolul 42 din TUE, cât și din consolidarea controlului parlamentar la nivel național și european, astfel cum este consacrat în Protocolul nr.
1 la acesta;
13.
invită Consiliul, Comisia și Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să profite de ocazia oferită de înființarea SEAE și să elaboreze o politică externă mai coerentă, mai consecventă și mai eficientă; așteaptă, în această privință, ca structura SEAE, inclusiv la nivelul resurselor umane, să reflecte în mod corespunzător valorile și obiectivele fundamentale ale politicii externe a Uniunii, cum ar fi respectarea și promovarea drepturilor omului, astfel cum sunt consacrate în Carta drepturilor fundamentale care a devenit obligatorie din punct de vedere juridic, precum și prioritățile acesteia, cum ar fi gestionarea crizelor și instaurarea păcii; reafirmă faptul că instituirea și funcționarea SEAE trebuie să mențină drepturile de control democratic și bugetar ale Parlamentului European;
14.
constată că Tratatul de la Lisabona are implicații profunde pentru PESC prin reorganizarea responsabilităților administrative și invită, așadar, Consiliul și Comisia să se asigure că economiile de scară realizate în ceea ce privește structurile de sprijin conduc la o reducere a costurilor administrative;
15.
subliniază necesitatea de a stabili o mai mare claritate în cazul criteriilor de numire și evaluare ale reprezentanților speciali ai UE (RSUE), ținând cont, de asemenea, de necesitatea unei reprezentări suficiente a ambelor sexe; reamintește că Parlamentul nu dispune în prezent de niciun mijloc de a contesta mandatul individual al RSUE, deoarece creditele destinate exercitării unui astfel de mandat sunt incluse în linia bugetară 19 03 06 care acoperă toate mandatele RSUE; solicită, prin urmare, sporirea examinării și controlului parlamentar asupra numirilor și mandatelor RSUE; consideră că posturile relevante RSUE ar trebui eliminate treptat, iar funcțiile lor ar trebui asumate de șefii delegațiilor UE din fiecare țară, iar RSUE cu responsabilități regionale trebuie să coordoneze și să ofere consultanță politică șefilor delegațiilor UE sub autoritatea Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante în țările respective, pentru a asigura o acțiune externă europeană coerentă și consecventă; subliniază că dublul mandat constituie, în acest sens, primul pas, dar nu singurul, care trebuie făcut pe calea creării economiilor de scară și a eficientizării PESC; invită Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să facă demersuri în vederea însărcinării reprezentanților speciali ai UE cu coordonarea și oferirea de consiliere politică și în cazul misiunilor PSAC, în limita domeniului lor de competență;
16.
solicită Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante să consulte comisiile relevante ale Parlamentului în procesul de numire a posturilor de conducere din SEAE, inclusiv în numirea reprezentanților speciali ai UE; își exprimă voința fermă de a invita anumiți reprezentanți speciali ai UE și șefi de delegație să se prezinte în fața comisiei cu ocazia numirii în funcție;
17.
remarcă faptul că Tratatul de la Lisabona include proceduri financiare noi pentru PESC, întărește dialogul dintre Consiliu și Parlament în domeniul PESC, introducând două dezbateri anuale cu Vicepreședintele/Înaltul Reprezentant și detaliind rolul și responsabilitățile Parlamentului în ceea ce privește PSAC; solicită, așadar, revizuirea și extinderea acordurilor interinstituționale existente, cu implicarea Comisiei pentru afaceri externe, astfel încât să se asigure o implementare armonioasă și eficientă a procedurilor bugetare, de consultare și de control în cazul PESC și PSAC, precum și un acces mai bun la informațiile sensibile; atrage în mod deosebit atenția în acest sens asupra Acordului interinstituțional din 17 mai 2006, menționat mai sus, și asupra Acordului interinstituțional din 20 noiembrie 2002 între Parlamentul European și Consiliu referitor la accesul Parlamentului European la informațiile sensibile deținute de Consiliu în domeniul securității și al politicii de apărare JO C 298, 30.11.2002, p.
1.
; își exprimă voința fermă de a-și exercita prerogativele bugetare și controlul democratic asupra PESC în legătură cu toate inovațiile instituționale, inclusiv mecanismele de finanțare a SEAE;
18.
ia act de faptul că Tratatul de la Lisabona extinde procedura de aviz conform la toate acordurile referitoare la domenii în care se aplică procedura legislativă ordinară și întărește dreptul Parlamentului de a fi informat în mod corespunzător de către Comisie în legătură cu stadiul negocierii de acorduri internaționale, în conformitate cu articolul 218 din TFUE; consideră, prin urmare, că ar trebui să se ia în considerare negocierea unui nou acord interinstituțional cu Parlamentul, astfel încât Parlamentul să dispună de o definiție concretă a participării sale la fiecare stadiu al negocierilor având drept obiectiv încheierea unui acord internațional;
19.
îndeamnă Consiliul miniștrilor afacerilor externe să decidă întotdeauna prin vot cu majoritate calificată în cazul în care noul tratat prevede astfel;
20.
consideră că articolul 42 alineatele (2) și (7) din Tratatul privind Uniunea Europeană, alături de articolul 10 din Protocolul nr.
1 privind rolul parlamentelor naționale în Uniunea Europeană, fac caduce funcțiile reziduale ale Uniunii Europei Occidentale; solicită, așadar, statelor membre UE implicate să acționeze în conformitate cu Articolul XII din Tratatul de la Bruxelles și să notifice cu un an înainte intenția lor de a denunța acel tratat; reamintește că Parlamentul European și parlamentele naționale ale statelor membre ale UE au dreptul de monitorizare parlamentară a activităților PESC și PCSA;
Chestiuni de natură tematică din cadrul PESC
21.
continuă să fie preocupat de repetatele crize ale gazului de tipul crizei ruso-ucrainiene din ianuarie 2009, care a pus în lumină dependența energetică din ce în ce mai mare a UE de sursele de furnizare și de canalele de tranzit, a căror stabilitate este amenințată; subliniază, de asemenea, necesitatea de a preveni dependența energetică a UE de țările terțe, care slăbește independența politicii externe a UE; reamintește necesitatea urgentă de a aborda provocările energetice prin punerea în aplicare a unei politici externe energetice comune la nivelul Uniunii; solicită în acest sens Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante să urmeze cu hotărâre recomandările Parlamentului în privința elaborării unei politici coerente și coordonate, în special prin promovarea coeziunii UE în dialogurile constructive cu furnizorii de energie, în special cu Rusia și cu țările de tranzit, prin sprijinirea priorităților energetice ale UE și prin apărarea intereselor comune ale statelor membre, utilizând o diplomație eficientă în domeniul energiei și mecanisme de reacție mai eficiente în situații de criză și, în cele din urmă, promovând diversificarea surselor de energie, utilizarea durabilă a energiei și dezvoltarea unor surse de energie regenerabile; subliniază că doar printr-o abordare comună la nivelul UE s-ar putea evita orice viitoare întreruperi ale aprovizionării cu gaze naturale a statelor membre și ar putea crește, în ansamblu, securitatea energetică a UE;
22.
salută semnarea acordului privind proiectul Nabucco; invită Comisia și Consiliul să depună eforturi în vederea implementării cu succes a acestui acord; subliniază importanța asigurării securității energetice a UE prin promovarea unui coridor sudic în ceea ce privește alimentarea cu țiței a Europei inclusiv prin Conducta Petrolieră Pan-Europeană Constanța – Trieste;
23.
crede că un număr semnificativ de amenințări și conflicte potențiale reprezintă consecința competiției din ce în ce mai mari asupra accesului și controlului resurselor naturale și de energie, și că, în consecință, UE ar trebui să formuleze în continuare politici de atenuare, de adaptare și de conservare a energiei în scopul abordării riscurilor de securitate provocate de degradarea mediului și schimbările climatice; consideră în această privință că UE trebuie să-și consolideze poziția de lider în guvernarea globală în chestiunile climatice, să poarte un dialog cu alți actori fundamentali, precum puterile în curs de afirmare (China, Brazilia, Rusia, India), precum și cu Statele Unite și țările în curs de dezvoltare, ținând seama de faptul că schimbările climatice au devenit un element-cheie în relațiile internaționale;
24.
își exprimă sprijinul pentru continuarea eforturilor Uniunii de a contribui activ și eficient la soluționarea problemelor mondiale, nu în ultimul rând prin consolidarea sistemului Organizației Națiunilor Unite și acordarea unei importanțe speciale consolidării Consiliului pentru Drepturile Omului și abolirii pedepsei cu moartea;
25.
remarcă importanța prevenirii și gestionării conflictelor, inclusiv a reabilitării și reconstrucției în perioadele post-criză; subliniază că este necesar ca UE să continue să dezvolte strategii preventive, să îmbunătățească mecanismele de alertă timpurie și să intensifice cooperarea cu organizațiile regionale, în conformitate cu Carta ONU;
26.
subliniază că dimensiunea externă prezintă o importanță determinantă pentru realizarea cu succes a unui spațiu european de libertate, securitate și justiție; reafirmă importanța unei gestionări metodice a migrației; în acest sens, salută adoptarea Programului de la Stockholm de către Consiliul European din decembrie 2009; consideră, de aceea, că este esențial să se asigure cooperarea atât cu țările de origine, cât și cu cele de tranzit, și să se încurajeze o atitudine de veritabilă cooperare prin aplicarea unei politici de condiționalitate pozitivă; subliniază necesitatea de a preveni imigrația ilegală prin promovarea dezvoltării locale în țările de origine, precum și necesitatea de a combate grupurile care sunt implicate în traficul de persoane; subliniază faptul că este necesar ca politica externă europeană să ia pe deplin în considerare dimensiunea externă a spațiului de libertate, securitate și justiție;
27.
subliniază necesitatea de a consolida capacitățile astfel încât să furnizeze o monitorizare mai bună a misiunilor civile și militare ale Uniunii și să permită învățarea unor lecții din modalitatea în care acestea se desfășoară, pentru a îmbunătăți planificarea și gestionarea misiunilor viitoare; subliniază, de asemenea, necesitatea unei abordări mai strategice a misiunilor PSAC; sugerează ca reuniunile comune de consultare să urmărească, de asemenea, evaluarea succeselor și lacunelor misiunilor încheiate pentru a contribui la dezvoltarea unei abordări de perspectivă pentru necesitățile care cuprind toate aspectele (finanțarea, punerea în aplicare, organizarea administrativă);
28.
îl invită pe Vicepreședinte/Înalt Reprezentant, precum și Consiliul și statele membre, să asigure un echilibru dintre capacitățile civile și militare de planificare din cadrul Secretariatului Consiliului și să asigure un număr adecvat de angajați din domeniul justiției, al administrației civile, vamal și al medierii pentru a garanta că misiunile PSAC dispun de competențe corespunzătoare și suficiente;
29.
solicită, în acest sens, să se aloce resurse umane corespunzătoare componentei civile și îndeamnă statele membre să valorifice importanta posibilitate oferită de SEAE de utilizare în comun a resurselor disponibile în prezent pentru a dezvolta o capacitate coerentă, concretă și eficientă de planificare a gestiunii crizelor;
30.
invită statele membre să își dubleze eforturile pentru a găsi și utiliza un număr suficient de personal potrivit, calificat și echilibrat din punct de vedere al reprezentării sexelor, care să participe la acțiunile civile și militare ale PCSA din întreaga lume într-un cadru coerent și bine coordonat, inclusiv în zonele specifice cu riscuri mari, succesul misiunilor PCSA depinzând în mare măsură de abilitățile și cunoștințele unui personal bine pregătit; solicită, în acest sens, formarea comună a personalului misiunilor PSAC; sprijină pe deplin eforturile depuse în ceea ce privește elaborarea de orientări și schimbul celor mai bune practici în scopul îmbunătățirii cursurilor de formare comune pentru personal; își exprimă convingerea că o mai mare coerență și coeziune în ceea ce privește personalul de pe teren va îmbunătăți coordonarea misiunilor și va facilita, de asemenea, detașarea cetățenilor UE, ceea ce este de preferat, dintr-o perspectivă pur bugetară, față de recrutarea de agenți contractuali internaționali;
31.
invită Consiliul European și Comisia Europeană să asigure o angajare mai intensă a UE în negocierile multilaterale vizând reducerea importanței arsenalelor nucleare;
32.
reiterează necesitatea dezarmării și a unor garanții internaționale mai solide în materie de neproliferare; salută, în acest sens, Declarația comună din 4 decembrie 2009, prin care Președintele Statelor Unite ale Americii și Președintele Federației Ruse s-au angajat să coopereze în continuare după expirarea Tratatului de reducere a armelor strategice (START) și speră că semnarea și intrarea în vigoare a unui nou pact privind armele strategice vor avea loc cât mai rapid posibil; invită totodată UE și statele membre să-și intensifice eforturile diplomatice pentru a asigura încheierea cu succes în mai 2010 a revizuirii Tratatului privind neproliferarea armelor nucleare;
33.
subliniază că este foarte important ca obiectivele referitoare la egalitatea de gen, drepturile omului și buna guvernanță să fie pe deplin integrate în planificarea și desfășurarea tuturor misiunilor și operațiunilor PSAC, inclusiv a misiunilor de documentare, deoarece conștientizarea și înțelegerea componentei de gen contribuie la eficacitatea operațională și la conștientizarea diferitelor situații; salută în acest context numirea unui consilier pe probleme de gen la aproape toate misiunile PCSA; regretă că nu există nicio femeie printre cei 11 RSUE; solicită Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante să includă egalitatea de gen și abilitarea femeilor în mod sistematic în dialogul politic și în dezbaterile legate de politici, purtate de UE cu țările partenere;
34.
își exprimă aprecierea pentru rolul important jucat de apărătorii drepturilor omului la nivel mondial; salută călduros faptul că, la reuniunea sa din 8 decembrie 2009, Consiliul Afaceri Externe și-a anunțat angajamentul de a acorda sprijin apărătorilor drepturilor omului organizând reuniuni publice cu aceștia și asigurând vizibilitatea activităților lor;
35.
invită Consiliul să includă aspectele referitoare la drepturile omului și la buna guvernanță în mandatele RSUE și să numească consilieri specializați în aceste domenii în cadrul personalului RSUE;
Principalele priorități în zonele geografice
36.
recomandă ca UE să-și intensifice dialogul politic cu țările și regiunile terțe, în special cu partenerii săi strategici importanți, pentru a-și coordona cu aceștia pozițiile în cadrul organizațiilor internaționale, a susține și a promova democrația, statul de drept și respectarea drepturilor omului; reamintește, în acest sens, rolul important pe care îl are diplomația parlamentară, ca instrument suplimentar, în ceea ce privește relațiile Uniunii cu țările și regiunile terțe; consideră, prin urmare, că Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă ar trebui ca, împreună cu serviciile pe care le are la dispoziție, printre care și RSUE, să colaboreze cu Parlamentul în elaborarea unor strategii comune privind țările și regiunile partenere și să fie disponibilă pentru prezentări orale și în scris adresate Parlamentului și referitoare la aspecte și vizite specifice;
37.
invită Consiliul, statele membre și pe Vicepreședintă/Înaltă Reprezentantă să identifice în mod activ mijloace pașnice de soluționare a conflictelor internaționale și să consolideze mecanismele UE de prevenire a conflictelor;
Organizații internaționale
38.
subliniază rolul Organizației Națiunilor Unite în calitate de principal garant al păcii și securității internaționale și în calitate de cadru de maximă amplitudine pentru cooperarea multilaterală; consideră că o consolidare a guvernanței globale, a instituțiilor internaționale și a respectării dreptului internațional este de o importanță covârșitoare pentru un multilateralism eficient și că aceasta ar trebui, prin urmare, să reprezinte o prioritate strategică absolută pentru Uniune; consideră că instituțiile și statele membre ale UE ar trebui să-și continue eforturile de consolidare a cooperării și coordonării cu partenerii strategici cu influență la nivel mondial, în special în cadrul Națiunilor Unite; subliniază, în această privință, necesitatea unei abordări urgente a chestiunilor globale care prezintă motive comune de îngrijorare pentru Europa și stabilitatea mondială, precum terorismul, criminalitatea organizată, schimbările climatice, realizarea ODM-urilor și eradicarea sărăciei, gestionarea crizelor, prevenirea și soluționarea conflictelor, neproliferarea armelor de distrugere în masă (ADM) și dezarmarea, gestionarea fluxurilor de migrație și promovarea drepturilor omului și a libertăților civile;
39.
consideră că este esențial ca delegațiile respective ale UE la sediile ONU din New York și Geneva să fie dotate în mod corespunzător cu mijloace și personal, astfel încât să poată pune în practică în mod credibil și eficient noile acorduri instituționale prevăzute de Tratatul de la Lisabona; prin urmare, ia act cu îngrijorare de o abordare în spiritul neutralității bugetare, ce vine în contradicție cu nevoia urgentă de a institui rapid și eficient prezența UE pe lângă ONU, pe durata fazei inițiale a punerii în aplicare a Tratatului de la Lisabona;
40.
consideră că OSCE constituie un cadru important pentru restabilirea încrederii și intensificarea cooperării dintre țările din Europa, Asia Centrală și America de Nord într-o serie de domenii, printre care se numără neproliferarea, dezarmarea, cooperarea economică și protecția și promovarea drepturilor omului și a statului de drept; sprijină, în consecință, consolidarea OSCE și în sensul deschiderii unei discuții privind ideea acordării personalității juridice;
41.
fără a aduce prejudicii obligațiilor internaționale ale UE în conformitate cu Carta ONU, consideră că UE și NATO ar trebui să dezvolte un parteneriat mai strâns și mai eficient, având în vedere evoluția progresivă a politicilor externe, de securitate și apărare ale UE, respectând în același timp autonomia decizională a celor două instituții; în acest sens, recomandă o revizuire a așa-numitelor acorduri „Berlin plus” și dezvoltarea unui dialog mai strategic privind interesele strategice comune și planurile de urgență; solicită insistent facilitarea cooperării practice pe teren la nivel militar sau civil, în special în cazul în care ambele organizații operează pe același teatru de misiuni; regretă în acest sens conflictul continuu dintre Turcia și Cipru, care subminează din ce în ce mai mult eficiența și credibilitatea atât ale UE, cât și ale NATO;
Relații transatlantice
42.
își reafirmă angajamentul față de parteneriatul transatlantic, ca element important și unul dintre principalii piloni ai acțiunii externe a UE; solicită Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante să garanteze faptul că UE acționează ca un partener coerent, activ, egal și totuși autonom al SUA în procesul de consolidare a securității și stabilității mondiale, prin promovarea păcii, a respectării drepturilor omului și a atingerii ODM-urilor, precum și prin adoptarea unei abordări comune a unor provocări la scară globală, cum ar fi proliferarea nucleară, terorismul, schimbările climatice și securitatea energetică; consideră că Tratatul de la Lisabona constituie o ocazie de bun augur pentru îmbunătățirea și reînnoirea cadrului relațiilor UE-SUA; o încurajează pe Vicepreședintă/Înalta Reprezentantă să depună eforturi în vederea consolidării mecanismelor instituționale UE-SUA, în conformitate cu rezoluțiile Parlamentului; subliniază că activitatea Consiliului economic transatlantic trebuie consolidată în scopul creării unei autentice piețe integrate transatlantice și că această piață ar trebui să ofere baza pentru un parteneriat transatlantic consolidat; sprijină cu fermitate Dialogul transatlantic al legislatorilor în efortul său complex de a crea o relație eficientă de la legislator la legislator între PE și Congresul SUA;
43.
solicită ambilor parteneri, UE și SUA, să încurajeze China, India, Rusia, Brazilia, precum și alte puteri emergente să poarte în comun răspunderea pentru ordinea mondială și pentru prevenirea și soluționarea pașnică a conflictelor, în conformitate cu dreptul internațional; insistă asupra faptului că, în timp ce UE și SUA ar trebui să furnizeze sprijin deplin dezvoltării economice și sociale a acestor țări pe baza unei cooperări echitabile, aceste țări ar trebui, de asemenea, să-și accepte responsabilitățile la nivel mondial, în special pentru combaterea schimbărilor climatice și dezvoltarea durabilă;
Balcanii de Vest
44.
subliniază că țările din Balcanii de Vest fac parte din procesul de extindere; consideră că stabilitatea în regiunea Balcanilor de Vest, bazată pe statul de drept, ar trebui să rămână o prioritate absolută a acțiunii externe a UE și acordă, prin urmare, o importanță deosebită eforturilor ce vizează apropierea țărilor din acea regiune de UE, cu scopul comun al integrării europene, printre altele prin promovarea reformelor și consolidarea cooperării regionale și a reconcilierii interetnice pentru a întruni criteriile de la Copenhaga și a se pregăti pentru aderare; recomandă convocarea unei conferințe internaționale cu privire la viitorul Balcanilor de Vest, reunind țările din regiune și actorii relevanți regionali și mondiali, pentru a identifica și aborda provocările actuale cu care se confruntă regiunea;
45.
ia act cu satisfacție de situația din ce în ce mai pașnică și stabilă din Kosovo și de eforturile de clădire a unei societăți multietnice, fapt demonstrat de alegerile locale calme și disciplinate, organizate în 15 noiembrie 2009; este conștient că nu toate statele membre au recunoscut independența Kosovo; salută faptul că misiunea EULEX de sprijinire a statului de drept în Kosovo, care este cea mai importantă misiune civilă în cadrul PSAC a UE de până acum, lucrează la capacitatea operațională deplină bazată, pe abordarea neutră a ONU din punct de vedere al statutului; subliniază importanța misiunii în promovarea reconcilierii interetnice, a statului de drept, a ordinii publice și a securității pe întreg teritoriul Kosovo, prin asistența acordată instituțiilor, autorităților juridice și agențiilor de aplicare a legii din Kosovo, în progresele pe care acestea le fac în vederea sustenabilității și responsabilității; salută, în acest sens, decizia de deschidere a unui nou birou EU în nord; cu toate acestea, ia act de necesitatea de a mări numărul procurorilor care lucrează în cadrul EULEX și solicită statelor membre să pună la dispoziție personal suplimentar;
46.
încurajează Consiliul să își continue eforturile, cu sprijinul comunității internaționale, în vederea continuării dialogului cu liderii politici ai Bosniei și Herțegovinei (BiH), astfel încât să ajute această țară și populația sa să-și continue drumul spre integrarea europeană; ia act de eforturile diplomatice comune depuse de Președinția UE, Comisia Europeană și administrația SUA și recomandă continuarea negocierilor, ținând seama de acordurile anterioare încheiate de către politicienii din BiH; reamintește necesitatea de a-i implica mai intens pe parlamentari și societatea civilă în susținerea unei țări viabile;
Parteneriatul Estic, cooperarea de la Marea Neagră
47.
continuă să sprijine dezvoltarea parteneriatului estic cu vecinii europeni ai Uniunii, prin integrarea economică a acestora pe piața internă și prin intensificarea cooperării politice, economice și culturale; subliniază importanța furnizării unor proiecte credibile în acest parteneriat și a unor stimulente concrete pe termen mediu și lung pentru reformă, care ar consolida angajamentul societăților din țările partenere față de procesul de modernizare și integrare în UE; subliniază, în special, necesitatea îndepărtării treptate a tuturor obstacolelor din calea liberei circulații a persoanelor (inclusiv, eventual, eliminarea vizelor) și a consolidării cooperării în ceea ce privește toate aspectele referitoare la securitate și în special securitatea energetică; reiterează ideea potrivit căreia parteneriatului trebuie să îi fie puse la dispoziție resurse financiare adecvate; subliniază că este necesar să se asigure complementaritatea parteneriatului cu inițiativele regionale, în special cu Sinergia Mării Negre;
48.
reafirmă importanța pentru UE a unei cooperări regionale mai importante în vecinătatea de est, spirit în care UE va sprijini punerea în aplicare a unor proiecte orientate către rezultate, atât în cadrul Parteneriatului estic, cât și în Sinergia Mării Negre, în complementaritate deplină;
49.
invită Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să își intensifice eforturile pentru a pune în aplicare proiecte în cadrul Sinergiei Mării Negre; îndeamnă Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să dezvolte noi idei pentru o cooperare eficientă în zona Mării Negre;
50.
salută poziția proeuropeană a noului guvern al Republicii Moldova și își exprimă speranța că reformele interne vor fi accelerate în această țară, astfel încât să se realizeze integrarea economică, asocierea politică și armonizarea instituțională dintre Republica Moldova și UE; încurajează Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să identifice soluții multilaterale pentru a debloca situația din Transnistria;
51.
ia act de desfășurarea și rezultatul alegerilor prezidențiale din Ucraina; invită toate părțile să contribuie la stabilitatea politică, economică și socială necesară în Ucraina prin consolidarea eforturilor de reformă; încurajează țara să ajungă la o interoperabilitate mai mare cu Uniunea Europeană, consolidându-și astfel perspectiva europeană;
Rusia
52.
solicită Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante să garanteze faptul că abordarea de către UE a relațiilor cu Rusia, inclusiv în negocierile cu privire la un nou Acord de parteneriat și cooperare, este coerentă și motivată de un angajament față de valorile democrației, ale respectării drepturilor omului, ale statului de drept, inclusiv ale dreptului internațional; subliniază, în același timp, necesitatea unui parteneriat reînnoit cu Rusia, bazat pe respect reciproc și reciprocitate, în probleme de combatere a terorismului, securitate și furnizare a energiei, schimbări climatice, dezarmare, prevenire a conflictelor și neproliferare nucleară, precum și în ceea ce privește Iranul, Afganistanul și Orientul Mijlociu, având ca obiectiv consolidarea securității și a stabilității pe plan mondial; consideră că o cooperare în aceste privințe ar trebui să formeze baza pentru un nou acord UE-Rusia și prin urmare, așteaptă cu interes accelerarea progresului în negocierile curente cu privire la un nou acord cuprinzător care se așteaptă a intensifica considerabil relațiile UE-Rusia; îndeamnă Vicepreședinta/Înalta Reprezentantă să coordoneze măsurile, faciliteze consultarea și să îmbunătățească comunicarea dintre statele membre cu privire la aspectele bilaterale care constituie preocupări comune cu Federația Rusă; subliniază că este necesar ca statele membre să își coordoneze relațiile cu Federația Rusă pe baza intereselor generale ale Uniunii și într-un mod care să reflecte și să promoveze în mod adecvat și coerent aceste interese;
Caucazul de Sud
53.
solicită Consiliului să insiste asupra implementării totale a acordului de încetare a focului între Federația Rusă și Georgia și îndeamnă UE să respecte principiul integrității teritoriale a Georgiei și pe cel al respectului față de minorități; salută reînnoirea mandatului misiunii de monitorizare a UE și îndeamnă Consiliul să garanteze că monitorilor UE li se asigură accesul deplin la toate zonele afectate de conflict, inclusiv regiunile separatiste Abhazia și Osetia de Sud, utilizând, în acest scop, instrumentele financiare ale UE pentru a asista populațiile din întreaga zonă de conflict; solicită UE ca, în ceea ce privește misiunea de anchetă internațională independentă referitoare la conflictul din Georgia, să țină cont de experiența trecută pentru a dezvolta mecanisme eficiente de prevenire a conflictelor, inclusiv prin promovarea contactelor umane;
54.
solicită Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante intensificarea eforturilor UE în vederea prevenirii eficiente a conflictelor și a soluționării pașnice, în cadrul dreptului internațional, a conflictelor din Nagorno-Karabah și Transnistria și, în primul rând, a aceluia dintre Rusia și Georgia și regiunile separatiste ale acesteia, Osetia de Sud și Abhazia, dând un nou impuls negocierilor de la Geneva; subliniază posibilitatea periculoasă a unei răspândiri a conflictelor înghețate în regiune; în acest context, recomandă instituirea unei Conferințe pe teme de securitate și cooperare în Caucazul de Sud, care să reunească țările în cauză și actorii relevanți regionali și mondiali, pentru a dezvolta un Pact de stabilitate pentru Caucazul de Sud; salută recenta apropiere dintre guvernele Turciei și Armeniei și îndeamnă parlamentele respective să ratifice acordurile;
Orientul Mijlociu
55.
subliniază necesitatea ca negocierile privind procesul de pace să fie purtate pe o perioadă de timp limitată și într-un climat de încredere reciprocă; consideră că acestea trebuie să aibă drept obiectiv crearea unui stat palestinian independent, democratic și viabil în interiorul granițelor din 1967, care să coexiste alături de statul israelian într-un climat de pace și securitate, în cadrul unor frontiere recunoscute pe plan internațional și respectând toate rezoluțiile relevante ale Națiunilor Unite;
56.
invită UE, în conformitate cu Concluziile Consiliului din 12 decembrie 2009, să își asume un rol politic mai activ în cadrul eforturilor ce au loc în prezent pe plan internațional și care vizează relansarea procesului de pace, rol ce ar corespunde angajamentului financiar al UE în sprijinirea unei redresări a economiei palestiniene și care să abordeze grava criză umanitară din Gaza; solicită Vicepreședintei/Înaltei Reprezentante să ia în considerare toate mijloacele de promovare a unei păci de lungă durată în regiune;
57.
salută decizia Consiliului de a extinde mandatul Misiunii de poliție a UE în teritoriile palestiniene (EUPOL COPPS) până în decembrie 2010; consideră că este necesară o asistență mai consistentă în vederea instituirii statului de drept și a ameliorării capacității forțelor de ordine și solicită intensificarea eforturilor în această privință; ia act de decizia Consiliului de a extinde mandatul misiunii UE de asistență la frontieră în Rafah (EUBAM Rafah), precum și de hotărârea și disponibilitatea Consiliului de a reactiva această misiune; consideră că această hotărâre ar trebui să aibă drept consecință inițiative concrete de reinstituire a libertății de circulație în teritoriile palestiniene și de reactivare a Acordului privind accesul și circulația, negociat în 2005;
Uniunea pentru Mediterana
58.
consideră că este importantă intensificarea dialogului politic la toate nivelurile de către membrii Uniunii pentru Mediterana, pentru a depăși tensiunile ce au întârziat instituirea secretariatului cu sediul la Barcelona și promovarea unor proiecte concrete de interes social, economic și ecologic comun; își exprimă speranța că Uniunea pentru Mediterana ar putea să contribuie pozitiv la soluționarea conflictelor din Orientul Mijlociu, la apropierea dintre Turcia și Cipru, precum și la dezvoltarea democratică a statelor arabe;
59.
consideră că Uniunea pentru Mediterana ar putea contribui la reducerea tensiunilor din Orientul Mijlociu prin promovarea unor proiecte de cooperare concrete pentru întreaga regiune; totodată subliniază importanța extremă a măsurilor de consolidare a încrederii între palestinieni și israelieni, pentru o pace dreaptă și durabilă în Orientul Mijlociu, care să permită funcționarea adecvată a acestei noi instituții;
60.
subliniază faptul că, din punctul de vedere al Uniunii Europene, copreședinția trebuie să fie compatibilă cu reprezentarea externă a UE, în conformitate cu Tratatul de la Lisabona; reamintește faptul că Tratatul de la Lisabona oferă UE o oportunitate de garantare a consecvenței, coerenței și continuității reprezentării sale în cadrul noilor instituții ale Uniunii pentru Mediterana;
Asia
61.
ia act de faptul că, după alegeri, Afganistanul intră într-o perioadă decisivă și critică, constituirea noului guvern în Kabul oferind ocazia elaborării unui nou program și a unui nou contract cu populația acestei țări;
62.
salută Planul de acțiune al Consiliului pentru consolidarea acțiunii UE în Afganistan și Pakistan, adoptat cu ocazia Consiliului Afaceri Generale și Relații Externe, precum și declarația prin care își reafirmă disponibilitatea de a acorda asistență în confruntarea provocărilor din regiune, în cooperare cu țările interesate și partenerii internaționali, dar subliniază faptul că planul va rămâne doar în stadiul de plan în lipsa unui angajament clar din partea statelor membre ale UE de a contribui la punerea în aplicare a acestuia; solicită Consiliului, Comisiei și Președinției să întreprindă fără întârziere un efort concertat de punere în aplicare a planului; îndeamnă Consiliul să facă progrese rapide în ceea ce privește desfășurarea de personal în cadrul EUPOL, pentru a constitui forțe de ordine durabile și eficiente, capabile să confere un plus de securitate;
63.
recunoaște faptul că Pakistanul continuă să se confrunte cu provocări extrem de serioase și susține sprijinul ferm al UE pentru un guvern puternic, laic și civil al Pakistanului; subliniază rolul-cheie al Pakistanului în regiune și reafirmă faptul că un Pakistan stabil, democratic și prosper este esențial și în abordarea unor aspecte globale, cum ar fi combaterea terorismului, neproliferarea nucleară, combaterea traficului de narcotice și drepturile omului și încurajează ferm această țară să adopte o strategie cuprinzătoare de luptă împotriva terorismului și de abordare a principalelor cauze ale acestuia;
64.
susține angajamentul UE de a sprijini democrația într-un Irak unit, federal; subliniază faptul că sprijină angajamentul ferm și continuu al UE față de instituirea statului de drept în Irak și salută extinderea cu un an a mandatului EUJUST LEX și a activităților-pilot ale acesteia pe teritoriul irakian; așteaptă, în acest context, continuarea activităților planificate, în conformitate cu promisiunile Consiliului; solicită o interacțiune sporită, în special cu privire la aspectele economice, cu autoritățile guvernului regional kurd; invită Comisia să grăbească deschiderea propriilor sedii în Bagdad;
65.
își exprimă profunda îngrijorare cu privire la evoluțiile politice din Iran și la frauda electorală masivă raportată în cursul alegerilor prezidențiale din iunie 2009, care a dat naștere celei mai mari mișcări de protest din istoria de 30 de ani a Republicii Islamice, în cadrul căreia continuă demonstrațiile și reprimarea violentă a acestora de către forțele de securitate; este foarte preocupat nu doar de arestările, tortura și asasinarea opozanților politici, dar și de impasul continuu în negocierile cu privire la programul nuclear al Iranului și invită guvernul iranian să intre în negocieri serioase referitoare la problema nucleară; regretă că vizita din ianuarie 2010 a delegației pentru relațiile cu Iran a Parlamentului European a fost anulată de autoritățile iraniene și își exprimă solidaritatea cu acei iranieni care, riscându-și viața, continuă să solicite în mod public respectarea drepturilor omului și mai multe libertăți democratice în Iran; condamnă eforturile Iranului de a bloca libertatea de informare prin obstrucționarea transmisiunilor străine și a Internetului; invită Consiliul și Comisia să aibă în vedere sancțiuni împotriva acelor membri ai administrației și ai serviciilor de securitate care sunt responsabili pentru încălcările larg răspândite ale drepturilor omului și să conceapă măsuri pentru a sprijini manifestanții la „Mișcarea verde”, aflați într-o situație dificilă, care suferă persecuții și/sau exilul;
66.
ia act de faptul că relațiile economice UE - China au cunoscut un progres constant și că au crescut în număr și în amploare contactele interpersonale; rămâne însă serios îngrijorat de lipsa de disponibilitate din partea autorităților chineze în ceea ce privește contracararea numeroaselor încălcări ale drepturilor omului și garantarea unor drepturi și libertăți fundamentale pentru populație;
67.
dorește dezvoltarea unei relații strategice între UE și China și își declară intenția de a analiza modalități posibile de consolidare a relațiilor în ceea ce privește problemele de interes reciproc care depășesc sectoarele economic și comercial;
68.
salută eforturile întreprinse atât de Taipei, cât și de Beijing pentru a îmbunătăți relațiile de ambele părți ale strâmtorii Taiwan, fapt care contribuie la o consolidare a stabilității și securității în Asia de Est, și încurajează ambele părți să intensifice în continuare dialogul, cooperarea practică și procesul de construire a încrederii; salută declarația Consiliului din 8 mai 2009, care reafirmă sprijinul său pentru participarea Taiwanului la OMS; sprijină cu fermitate participarea Taiwanului drept observator în cadrul organizațiilor și activităților internaționale relevante, precum OACI și CCONUSC, având în vedere faptul că participarea Taiwanului este importantă pentru interesele UE și cele mondiale;
69.
își reafirmă sprijinul puternic pentru consolidarea relației strategice dintre UE și India și pentru explorarea unor modalități suplimentare de consolidare a acestei relații în domenii de interes reciproc din sectorul economic, politic, de securitate și comercial;
70.
recunoaște rolul din ce în ce mai mare al ASEAN ca motor al stabilității și prosperității regionale; consideră că există un mare potențial de colaborare între Uniune și ASEAN, ambele fiind implicate în integrarea regională; ia act de faptul că este necesară o intensificare a relațiilor economice și comerciale dintre Uniune și ASEAN pentru a contribui la consolidarea relațiilor generale dintre cele două regiuni și pentru a încuraja realizarea unor noi progrese în domeniul cooperării politice și al securității, al promovării democrației și drepturilor omului, în domeniul energiei și al mediului, în domeniul socio-cultural, precum și în domeniul cooperării și dezvoltării;
Africa
71.
ia act cu satisfacție de faptul că operațiunea EUNAVFOR Atalanta contribuie în continuare cu succes la securitatea maritimă din largul coastelor Somaliei, protejând navele afretate care livrează în cadrul Programului alimentar mondial ajutoare alimentare către Somalia, navele care livrează încărcături deosebit de importante pentru operațiunea Uniunii Africane de sprijinire a păcii în Somalia și alte nave vulnerabile; salută decizia Consiliului de a prelungi mandatul operațiunii până la 12 decembrie 2010; își exprimă sprijinul pentru lansarea unei operațiuni de gestionare a crizei pentru a contribui la formarea forțelor naționale de securitate ale guvernului federal somalez de tranziție; subliniază necesitatea de a integra forțele de securitate antrenate în structurile de stat și de comandă pentru ca, în momentul reîntoarcerii, să nu se întoarcă împotriva guvernului pe care trebuie să-l protejeze;
America Latină
72.
reamintește propunerile făcute în rezoluțiile sale din 15 noiembrie 2001 privind un parteneriat global și o strategie comună pentru relațiile dintre UE și America Latină JO C 140 E, 13.6.2002, p.
569.
, reiterate ulterior în rezoluțiile din 27 aprilie 2006 JO C 296 E, 6.12.2006, p.
123.
și 24 aprilie 2008 Texte adoptate, P6_TA(2008)0177 .
, adoptate în perspectiva summiturilor UE - America Latină de la Viena și Lima, în vederea adoptării unei Carte Euro-Latino-americane pentru pace și securitate, care, bazându-se pe Carta ONU, să permită acțiuni și inițiative comune politice, strategice și în domeniul securității; solicită Consiliului și Comisiei să ia măsuri în vederea îndeplinirii acestui obiectiv ambițios și să sprijine această propunere cu ocazia următorului summit UE - America Latină, care va avea loc la Madrid în mai 2010;
73.
consideră că negocierile privind Acordul de asociere cu țările din America Centrală precum și progresul în vederea reînnoirii negocierilor cu privire la Acordul de asociere cu Mercosur constituie subiecte prioritare; observă că au fost încheiate negocierile cu privire la Acordul multilateral cu țările din Comunitatea Țărilor Andine; se va strădui să finalizeze cu atenția cuvenită procedura de ratificare parlamentară a acestor acorduri pentru a asigura impactul pozitiv al acestora asupra tuturor aspectelor de interes reciproc;
°
° °
74.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, guvernelor și parlamentelor statelor membre, Secretarului General al Națiunilor Unite, Secretarului General al NATO, Președintelui Adunării parlamentare a NATO, Președintelui în exercițiu al OSCE, Președintelui Adunării parlamentare a OSCE, Președintelui Adunării Parlamentare a UEO, Președintelui Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei și Președintelui Adunării Parlamentare a Consiliului Europei.
