ÎNTREBARE ORALĂ URMATĂ DE O DEZBATERE O-0029/08/rev.1
în conformitate cu articolul 108 din Regulamentul de procedură
de
Elly de Groen-Kouwenhoven
,
Angelika Beer
şi
Caroline Lucas
, în numele Grupului Verts/ALE ,
Luisa Morgantini
, în numele Grupului GUE/NGL ,
Annemie Neyts-Uyttebroeck
, în numele Grupului ALDE ,
Ana Maria Gomes
, în numele Grupului PSE ,
Ģirts Valdis Kristovskis
, în numele Grupului UEN ,
Karl von Wogau
şi
Stefano Zappalà
, în numele Grupului PPE-DE
Consiliul
Subiect: Tratat internațional de interzicere a armelor cu uraniu
Folosirea uraniului neîmbogățit în operațiunile militare este contrară normelor de bază și principiilor consacrate de dreptul internațional umanitar și din domeniul mediului, scris și cutumiar.
Prin urmare, în noiembrie 2006, Parlamentul European și-a întărit poziția anterioară referitoare la un moratoriu asupra armelor cu uraniu prin adoptarea rezoluției privind armele biologice și armele convenționale inumane.
Sprijinul la nivel mondial este în creștere.
În martie 2007, Belgia a adoptat o lege națională care interzice fabricarea, folosirea, depozitarea, vânzarea, achiziționarea, furnizarea și tranzitul armelor cu uraniu.
În mai 2007, Parlamentul European a expus imagini și mărturii ale victimelor armelor cu uraniu din Irak (70% din teritoriul Irakului este acoperit cu praf de uraniu neîmbogățit).
În octombrie 2007, ministrul apărării italian a dezvăluit faptul că, între 1996 și 2006, 37 de soldați italieni și-au pierdut viața probabil din cauza expunerii la armele cu uraniu în cadrul misiunilor în Irak și în Balcani.
Cazuri similare au fost înregistrate în mai multe alte țări, sute de veterani fiind afectați.
În Regatul Unit și în Statele Unite ale Americii, faptul că există o îngrijorare din ce în ce mai mare privind efectele uraniului îmbunătățit asupra sănătății a condus la instituirea unor sisteme de control a soldaților care se întorc din operațiuni militare.
În decembrie 2007, Adunarea Generală a ONU a adoptat, cu o majoritate covârșitoare, o rezoluție care subliniază îngrijorarea cu privire la folosirea uraniului în scopuri militare.
Rezoluția, intitulată „Efectele utilizării armamentului și munițiilor care conțin uraniu neîmbogățit”, îndeamnă țările membre să reexamineze pericolele asupra sănătății reprezentate de utilizarea armelor cu uraniu.
Dovezi din ce în ce mai numeroase privind toxicitatea chimică a uraniului și caracterul său potențial cancerigen impun aplicarea principiului de precauție în conformitate cu legislația UE.
Ce măsuri ia sau intenționează să ia Consiliul ca urmare a acestei rezoluții a Parlamentului?
Cum va include Consiliul problema legată de armele cu uraniu în Strategia europeană de securitate și în Strategia privind armele de distrugere în masă pe care le-a adoptat?
Ce garanții - pentru respectarea principiului precauției și pentru evaluarea situației privind uraniul neîmbogățit în fiecare misiune - poate oferi Consiliul pentru a evita folosirea armelor cu uraniu în timpul misiunilor PESA, în numele sau sub auspiciile UE, precum și în cooperare cu NATO și cu Statele Unite?
Ce garanții poate oferi Consiliul pentru a evita ca personalul PESA să intre în contact cu obiectele contaminate cu uraniu neîmbogățit sau să intre în cartiere sau regiuni contaminate?
Ce dialog a stabilit secretariatul Consiliului, pe această temă, cu omologii săi americani, cu Euromil, cu soldații și cu civilii, de exemplu în cazul operațiunilor din Balcani și din Irak?
