A7-0268/2010
6.10.2010
RAPORT
referitor la provocările demografice și solidaritatea între generații
(2010/2027(INI))
Comisia pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale
Raportor: Thomas Mann
Raportor pentru aviz (*):Ashley Fox, Comisia pentru afaceri economice și monetare
(*) Procedura comisiilor asociate – articolul 50 din Regulamentul de procedură
PE 441.184v02-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................24
AVIZ al Comisiei pentru afaceri economice Ş i monetare ...........................28
AVIZ al Comisiei pentru drepturile femeii Ş i egalitatea de gen ...............32
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................36
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitoare la provocările demografice și solidaritatea între generații
( 2010/2027(INI) )
Parlamentul European ,
– având în vedere Rezoluția sa din 14 martie 1997 privind raportul Comisiei către Consiliu și Parlamentul European referitor la situația demografică din Uniunea Europeană (1995)
JO C 115, 14.4.1997, p.
238. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 12 martie 1998 referitoare la raportul demografic al Comisiei din 1997
JO C 104, 6.4.1998, p.
222. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 15 decembrie 2000 referitoare la Comunicarea Comisiei intitulată „Către o Europă a tuturor vârstelor - promovarea prosperității și a solidarității între generații”
JO C 232, 17.8.2001, p.
381. ,
– având în vedere Cartea verde a Comisiei intitulată „Față în față cu schimbările demografice: o nouă solidaritate între generații” ( COM(2005)0094 ),
– având în vedere Rezoluția sa din 23 martie 2006 referitoare la provocările demografice și solidaritatea între generații
JO C 292E, 1.12.2006, p.
131. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 6 septembrie 2006 referitoare la „Modelul social european pentru viitor”
JO C 305 E, 14.12.2006, p.
141. ,
– având în vedere Rezoluția sa
Texte adoptate, P6_TA(2008)0212 . referitoare la progresele înregistrate în UE în materie de egalitate de șanse și luptă împotriva discriminării (transpunerea Directivelor 2000/43/CE și 2000/78/CE) ( 2007/2202(INI) ),
– având în vedere Rezoluția sa din 21 februarie 2008 referitoare la viitorul demografic al Europei
Texte adoptate P6_TA(2008)0066 . ,
– având în vedere Rezoluția sa din 9 octombrie 2008
Texte adoptate, P6_TA(2008)0467 . referitoare la promovarea incluziunii sociale și combaterea sărăciei, inclusiv a sărăciei infantile în Uniunea Europeană,
– având în vedere Rezoluția sa din 2 aprilie 2009
Texte adoptate, P6_TA(2009)0211 . referitoare la propunerea de directivă a Consiliului cu privire la punerea în aplicare a principiului tratamentului egal al persoanelor indiferent de religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală,
– având în vedere Comunicarea Comisiei privind „Viitorul demografic al Europei - transformarea unei provocări în oportunitate” ( COM(2006)0571 ),
– având în vedere Comunicarea Comisiei privind „Promovarea solidarității între generații” ( COM(2007)0244 ),
– având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European din 14 martie 2007 referitor la „Familie și schimbările demografice”
JO C 161, 13.7.2007, p.
66. și propunerea principală ca statele membre să semneze un „Pact european pentru familie”,
– având în vedere documentul de lucru al serviciilor Comisiei referitor la „Viitorul demografic al Europei: fapte și cifre” ( SEC(2007)0638 ),
– având în vedere publicațiile Cedefop referitoare la „Măsuri de învățare inovatoare pentru lucrătorii în vârstă”
Cedefop, seria Panorama, 159, Luxemburg, Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2008. , „Activitatea profesională și îmbătrânirea.
Noi teorii și perspective empirice”
Luxemburg, Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2010. , „Modernizarea educației și a formării profesionale.
Al patrulea raport privind formarea profesională și cercetarea în domeniul formării profesionale în Europa: raport de sinteză
Cedefop, seria Panorama.
Luxemburg, Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2009. ” și „Cererea și oferta de competențe în Europa.
Previziuni pe termen mediu până în 2020”
Luxemburg, Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2010. ,
– având în vedere raportul demografic al Comisiei din 2008 intitulat „Satisfacerea nevoilor sociale într-o societate în curs de îmbătrânire” (SEC (2008) 2911),
– având în vedere raportul comun elaborat de Comisie și de Comitetul de politică economică (Grupul de lucru privind îmbătrânirea populației) referitor la „Raportul din 2009 privind îmbătrânirea populației: proiecții economice și bugetare pentru statele membre ale UE-27” (2008-2060),
– având în vedere articolele 25 și 34 din Carta drepturilor fundamentale ale Uniunii Europene care definesc explicit dreptul persoanelor în vârstă de a duce o viață demnă și independentă și de a participa la viața socială și culturală și dreptul de acces la prestațiile de securitate socială și la serviciile sociale care acordă protecție la o vârstă înaintată
JO C 303, 14.12.2007, p.
1. ,
– având în vedere articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene care interzice discriminarea de orice fel bazată pe motive precum vârsta
JO C 303, 14.12.2007, p.
1. ,
– având în vedere propunerea Comisiei de Directivă a Consiliului 2000/43/CE cu privire la punerea în aplicare a principiului tratamentului egal al persoanelor indiferent de religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală ( COM(2008)0426 ), precum și poziția Parlamentului pe această temă
JO C 137E, 27.5.2010, p.68. ,
– având în vedere articolul 2 și articolul 3 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
– având în vedere Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă
JO L 303, 2.12.2000, p.
16. ,
– având în vedere articolul 48 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale și avizele Comisiei pentru afaceri economice și monetare și ale Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen ( A7-0268/2010 ),
A. întrucât o societate care respectă demnitatea umană se întemeiază pe principiul echității între generații;
B. întrucât trebuie avută în vedere dimensiunea specifică de gen ce caracterizează relațiile dintre generații;
C. întrucât mai sunt multe de făcut pentru a pune capăt discriminării nedrepte și larg răspândite ale cărei victime sunt adesea persoanele în vârstă și care se bazează numai pe criteriul vârstei, atât pe piața forței de muncă, cât și în ceea ce privește accesul la bunuri, echipamente și servicii;
D. întrucât există o legătură strânsă între discriminarea persoanelor pe motiv de vârstă și excluziunea socială și sărăcia în rândul acestora;
E. întrucât numeroase persoane în vârstă suferă și de un handicap și, prin urmare, pot face obiectul unor discriminări multiple;
F. întrucât schimbările demografice au avut efecte profunde asupra vieții personale și profesionale, în special în cazul femeilor, în timp ce serviciile insuficiente, prestațiile sociale necorespunzătoare, integrarea lentă și dificilă pe piața muncii, perioadele îndelungate petrecute la locuri de muncă nesigure sau temporare și lipsa sprijinului pentru cuplurile tinere se numără printre motivele pentru care tinerii amână întemeierea unei familii și aducerea pe lume a unor copii;
G. întrucât economia și societatea au nevoie de experiența de viață, de contribuția și de inventivitatea tuturor generațiilor pentru a-și atinge scopurile;
H. întrucât, potrivit estimărilor Comisiei, schimbările demografice ar putea să modifice radical structura populației și piramida vârstelor; întrucât, de exemplu, numărul tinerilor cu vârste cuprinse între 0 și 14 ani ar scădea de la 100 de milioane (indicele în 1975) la 66 de milioane în 2050, populația de vârstă activă ar ajunge la 331 de milioane în 2010 și ar scădea apoi în mod constant (aproximativ 268 de milioane în 2050), în timp ce speranța de viață ar crește cu 6 ani la bărbați și cu 5 ani la femei între 2004 și 2050, iar numărul persoanelor cu vârste de peste 80 de ani ar crește de la 4,1% în 2005 la 11,4% în 2050;
I. întrucât, conform obiectivelor ambițioase privind rata ocupării forței de muncă incluse în Strategia UE 2020, rata de ocupare a femeilor și bărbaților în vârstă de 20-64 de ani ar trebui să crească, până în 2020, la 75%, concomitent cu înfruntarea unei provocări demografice,
J. întrucât evoluția demografică este controlabilă și durabilă dacă este tratată cu seriozitate și dacă se adoptă măsurile pregătitoare corespunzătoare la toate nivelurile; întrucât trebuie stabilit un obiectiv strategic pe termen lung pentru a aborda chestiunea schimbărilor demografice și întrucât trebuie luate măsuri pentru a combate discriminarea pe motiv de vârstă;
K. întrucât, în perioadele de evoluție demografică, rolul părinților este extrem de important, având în vedere că aceștia sunt solicitați atât ca angajați, cât și ca (co-)mame și tați și pericolul ca această povară dublă să cadă exclusiv asupra mamelor trebuie eliminat;
L. întrucât în prezent ne confruntăm cu o criză dublă provocată, pe de o parte, de rata ridicată a șomajului în rândul tinerilor și, pe de altă parte, de restructurarea finanțării sistemelor de pensii, iar aceste două fenomene trebuie abordate împreună, obiectivul fiind acela de a obține mai multe drepturi sociale și o mai mare participare a tinerilor la crearea de bogăție și redresarea economică; întrucât, după cum a reamintit Comitetul Regiunilor (CdR 97/2009), într-o societate în curs de îmbătrânire, tineretul trebuie considerat o resursă valoroasă și esențială pentru societate, care poate și trebuie să se mobilizeze pentru a îndeplini obiectivele economice și sociale;
M. întrucât statele membre dețin principalele instrumente de promovare a echității între generații (sistemele de pensii, bugetul, gradul de îndatorare, serviciile de sănătate și reabilitarea complexă) și de eliminare a discriminării, UE având însă posibilitatea de a lansa inițiative importante în materie de monitorizare, schimburi de cele mai bune practici și planuri de acțiune, precum și posibilitatea de a controla aplicarea legislației europene de combatere a discriminării pe motiv de vârstă și de a adopta noi propuneri legislative importante referitoare la interzicerea discriminării pe motiv de vârstă în ceea ce privește accesul la bunuri, echipamente și servicii;
N. întrucât, în Uniunea Europeană, numărul persoanelor cu vârsta peste 60 de ani va cunoaște o creștere fără precedent, nivelul maxim fiind preconizat între 2015 și 2035, când două milioane de persoane se vor alătura în fiecare an acestui segment al populației;
O. întrucât discriminarea pe motiv de vârstă aduce atingere solidarității între generații; întrucât acest tip de discriminare este interzis prin tratat, dar rămâne larg răspândită, restricționând considerabil accesul lucrătorilor în vârstă și tineri la piața forței de muncă, la securitate socială și la anumite servicii,
Principii și obiective
1. consideră că echitatea și solidaritatea între generații sunt sinonime și definește echitatea între generații ca distribuția echilibrată, rațională și conștientă a beneficiilor și a obligațiilor între generații și consideră solidaritatea în general drept una dintre valorile fundamentale ale cooperării la nivel european;
2. consideră că o colaborare funcțională între generații se bazează pe valorile fundamentale ale libertății, drepturilor și solidarității, echității și sprijinului dezinteresat al generațiilor viitoare și trebuie să se caracterizeze prin respect reciproc, responsabilitate comună și prin dorința de a accepta drepturile fundamentale pe care oamenii le merită în calitate de ființe umane și cetățeni UE și de a avea grijă față de semeni, precum și prin planificare individuală în privința viitorului, inclusiv printr-un angajament mai ferm privind adoptarea unui comportament bazat pe prevenirea problemelor de sănătate;
3. consideră că perspectiva declinului demografic până în 2050 ar putea să implice o scădere a presiunii asupra mediului și să constituie o șansă pentru dezvoltarea durabilă, care necesită, de asemenea, politici proactive pentru a adapta în mod adecvat amenajarea teritoriului, sectorul locativ, transporturile, precum și celelalte tipuri de infrastructură;
4. constată cu satisfacție că a crescut speranța de viață în rândul persoanelor care sunt active mai mult timp și care participă pe deplin și cu hotărâre la viața socială; consideră creșterea speranței de viață drept un pas pozitiv, care nu ar trebui să conducă la reducerea drepturilor lucrătorilor; recunoaște, de asemenea, că de câteva decenii, ratele natalității din statele membre au atins nivelurile cele mai scăzute, fapt care, nerezolvat într-o etapă timpurie, poate determina o împovărare masivă a generațiilor viitoare, precum și conflicte legate de distribuirea responsabilității; subliniază că aceste provocări pot reprezenta o forță motrice pentru o împărțire mai echitabilă a sarcinilor și pentru introducerea unor sisteme performante de securitate socială, care accelerează integrarea;
5. consideră că obiectivul unei politici care vizează echitatea între generații este acela de a pune bazele necesare pentru un dialog deschis și sincer între generații, de a defini drepturile acestora și de a crea instrumentele necesare în acest scop, astfel încât toate persoanele să beneficieze de aceste drepturi, luând măsuri în vederea unei distribuții echitabile între generații;
6. consideră că trebuie subliniat faptul că persoanele în vârstă, suferind sau nu de un handicap, și lucrătorii care sunt în preajma vârstei de pensionare nu reprezintă o povară pentru economie și societate și nu constituie un obstacol în calea modernizării proceselor de muncă, ci, prin experiența, realizările și cunoștințele lor, precum și prin gradul mai mare de loialitate față de locul de muncă, sunt, din contră, un câștig și aduc o valoare adăugată semnificativă; consideră că trebuie combătute prejudecățile și discriminarea sub toate formele sale și în cazul tuturor categoriilor sociale și trebuie realizate progrese pe calea unei societăți în care persoanele în vârstă sunt tratate în mod echitabil ca ființe umane care beneficiază de drepturi fundamentale; consideră că politica Uniunii Europene cu privire la persoanele în vârstă trebuie să respecte principiul „o societate pentru toți”, iar toate măsurile prevăzute în cadrul acestei politici europene trebuie să sprijine în orice mod consacrarea acestui concept; este convins de faptul că toate statele membre trebuie să garanteze pe deplin participarea activă a diferitelor categorii de persoane în vârstă la viața societății, indiferent de vârstă; subliniază faptul că viitorul depinde de tineri, iar responsabilii politici trebuie să țină seama de modernizarea societății și de angajamentul tuturor;
7. solicită acordarea unei atenții speciale perspectivei de gen în analizarea provocării demografice și a solidarității, deoarece relațiile dintre femei și bărbați structurează întregul ciclu de viață, de la naștere până la bătrânețe, influențând accesul la resurse și oportunități și modelând strategii de viață în fiecare nouă etapă din viață;
8. subliniază că economiile europene care se confruntă cu provocări demografice au nevoie de întreprinderi competitive și, în acest scop, trebuie să reducă obligațiile fiscale și administrative și să reformeze sectorul public; consideră că un sector privat competitiv și inovator reprezintă elementul-cheie pentru crearea de noi oportunități de ocupare a forței de muncă pentru generațiile viitoare;
9. având în vedere angajamentul istoric și constant al societății civile, al bisericilor și al organizațiilor non-profit în favoarea măsurilor de sprijinire și de dezvoltare socială, atât a familiilor, cât și a tuturor categoriilor de populație aflate în nevoie, consideră că participarea acestora la programarea și la punerea în aplicare a măsurilor de sprijinire și de dezvoltare socială va contribui la dezvoltarea politicilor de solidaritate socială și între generații, cu respectarea principiului subsidiarității;
10. subliniază că, dată fiind evoluția demografică, în rândul persoanelor în vârstă din comunitățile noastre se află un mare număr de voluntari potențiali care reprezintă o resursă considerabilă și neexploatată; invită Comisia să promoveze oportunități pentru voluntarii mai în vârstă și să elaboreze un program pentru „Persoanele în vârstă în acțiune”, dat fiind numărul tot mai mare de asemenea persoane cu o mare experiență, dornice să activeze ca voluntari, programe care ar putea completa programul „Tineretul în acțiune” și s-ar putea desfășura în paralel cu acesta; invită, de asemenea, Comisia să promoveze programe specifice pentru activități de voluntariat între generații, precum și pentru activități de mentorat;
Inițiativa privind transparența
11. invită Comisia și Consiliul să introducă bilanțuri privind generațiile ca instrumente de informare și să dezvolte indicatori Eurostat privind dezvoltarea durabilă (IDD) în toate statele membre și la nivel UE, cu scopul de a elabora modele și previziuni fiabile privind fluxurile de numerar, precum și în ceea ce privește beneficiile și poverile fiecărei generații;
12. solicită o evaluare de impact (o monitorizare a generațiilor) cu caracter obligatoriu care să prezinte efectul legislației europene și naționale asupra echității între generații și care să permită o evaluare pe termen lung a costurilor și beneficiilor;
13. invită Comisia, pentru a permite planificarea strategiilor de viață ale generațiilor prezente, să prezinte separat tendințele actuale în ceea ce privește rata de dependență, scăderea drastică a fertilității în rândul cetățenilor statelor membre și accesul dificil la fertilizarea in vitro din cauza costului ridicat al acesteia (inclusiv legislația relevantă privind piața muncii), precum și implicațiile financiare ale tuturor acestor procese;
14. solicită Institutului European pentru Egalitatea de Gen să monitorizeze și să analizeze relațiile dintre generații, bazându-se pe indicatori specifici în funcție de gen și grupă de vârstă;
Politica în domeniul educației și al muncii
15. este convins că accesul liber și echitabil la educație și la muncă pentru toate grupurile de vârstă reprezintă esența politicii de solidaritate între generații și constituie fundamentul bunăstării, autonomiei și sustenabilității;
16. consideră că, având în vedere că societatea europeană este în curs de îmbătrânire, este necesar un angajament activ în sensul integrării și menținerii persoanelor pe piața muncii, indiferent de vârstă, inclusiv a celor mai în vârstă; consideră că este esențial să se obțină un echilibru între oferirea unui sentiment suficient de siguranță persoanelor și păstrarea motivației acestora de a munci pentru a avea un venit; consideră că, pentru a îmbunătăți nivelul de calificare, este necesar să se asigure tuturor categoriilor sociale o formare de cea mai bună calitate și cele mai bune oportunități de învățare de-a lungul vieții;
17. consideră că o politică privind ocuparea forței de muncă care ia în considerare situația lucrătorilor în vârstă presupune un proces de reflecție asupra noilor forme de organizare a muncii în întreprinderi, asupra mijloacelor de facilitare a tranziției către pensionare prin formule flexibile, asupra reducerii stresului, îmbunătățirii condițiilor de muncă și promovării practicilor nediscriminatorii în ceea ce privește recrutarea și formarea profesională;
18. subliniază că, date fiind schimbările demografice, Uniunea Europeană se confruntă cu provocarea legată de gestionarea resurselor umane, ceea ce presupune aplicarea unei politici proactive pentru ocuparea integrală a forței de muncă;
19. recunoaște că munca nu înseamnă doar activitate remunerată și că, prin activitățile pe care le desfășoară în familie și în societate, atât persoanele tinere, cât și cele în vârstă contribuie în mare măsură la asigurarea caracterului uman al societății noastre și la stabilizarea serviciilor și a locurilor de muncă; invită guvernele să faciliteze și să recunoască munca voluntară, organizarea comunităților locale și acordarea de asistență în cadrul comunității și al familiei și să clarifice rapid problema răspunderii juridice;
20. invită statele membre să adopte măsuri în vederea recunoașterii pe plan juridic, social și economic (în special în ceea ce privește securitatea socială, statutul profesional, veniturile și egalitatea de șanse între bărbați și femei) a muncii informale și invizibile bazate pe solidaritatea între generații, realizate de membrii familiei (mai ales femei) de toate vârstele, care îngrijesc rude în vârstă și copii, după cum se subliniază în raportul adoptat la 8 decembrie 2008 de Comisia pentru drepturile femeii și egalitatea de gen;
21. consideră că discriminarea pe motiv de vârstă în ceea ce privește ocuparea forței de muncă este larg răspândită și că combaterea acesteia în mai mare măsură trebuie să devină o prioritate, în special prin aplicarea eficace, în toate statele membre, a Directivei adoptate în 2000 privind egalitatea de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și prin măsuri suplimentare fără caracter legislativ care garantează informarea persoanelor în vârstă cu privire la drepturile pe care le au și accesul acestora la asistență și consultanță juridică, dacă acest lucru este necesar;
22. recunoaște că femeile mai în vârstă de pe piața muncii sunt adesea, direct sau indirect, victime ale discriminării, chiar ale discriminării multiple, situație care trebuie soluționată în mod adecvat;
23. menționează că, pentru a obține un loc de muncă, persoanele în vârstă trebuie, în primul rând, să poată ajunge la locul de muncă și consideră, prin urmare, că este important să fie adoptată și pusă în aplicare cât mai curând posibil propunerea de directivă privind interzicerea discriminării în ceea ce privește accesul la bunuri, echipamente și servicii;
24. consideră că o persoană în vârstă nu ar trebui să fie obligată să își înceteze activitatea împotriva voinței sale și pe baza unei decizii arbitrare legate de vârsta obligatorie de pensionare; invită, prin urmare, statele membre să reanalizeze posibilitatea eliminării vârstei obligatorii de pensionare, care îi împiedică pe cei care își exprimă dorința de a lucra în continuare să facă acest lucru, menținând în același timp criteriul vârstei de pensionare pentru a permite celor care doresc să se pensioneze să o facă, beneficiind, în același timp, de pensie și de prestațiile aferente;
25. consideră că reîntinerirea unilaterală a forței de muncă nu are ca rezultat o creștere a inovației, cum se susține adesea, ci constituie de fapt o reducere a cheltuielilor efectuată ca urmare a concedierii managerilor cu experiență și, prin urmare, foarte bine remunerați, ceea ce reprezintă o risipă de experiență, cunoștințe și competențe, în special în cazul în care formarea persoanelor în vârstă aduce foarte mari beneficii, aceste persoane păstrând același loc de muncă pe o perioadă mai lungă de timp;
26. consideră că orice măsură privind vârsta de pensionare trebuie să țină seama de nevoile persoanelor în cauză; consideră că este necesar să se introducă măsuri mai flexibile în materie de pensionare, care să respecte nevoile forței de muncă vârstnice și să răspundă cererii de pe piața muncii; invită statele membre să acorde prioritate dezvoltării și îmbunătățirii sistemelor de securitate socială pentru a răspunde acestor nevoi;
27. regretă că unele parcursuri profesionale devin tot mai instabile și mai nesigure din cauza muncii temporare și a creșterii numărului contractelor pe perioade determinate, în anumite state membre, fără salarii decente și drepturi de securitate socială, precum și din cauza muncii nedeclarate, a locurilor de muncă precare și marginale sau a șomajului, precum și faptul că este îngreunat accesul persoanelor în vârstă la marea majoritate a locurilor de muncă; recunoaște faptul că perioadele de activitate profesională, de formare, de îngrijiri medicale sau de voluntariat sunt complementare și reprezintă o experiență valoroasă la toate vârstele; constată că această creștere a locurilor de muncă precare are, de asemenea, repercusiuni asupra securității financiare a generațiilor actuale și va constitui o povară și mai grea pentru generațiile viitoare; subliniază, cu toate acestea, că numeroasele forme de muncă independentă, munca flexibilă, munca cu fracțiune de normă și diferitele forme de muncă temporară pot juca un rol esențial pentru a spori resursele persoanelor în vârstă sau pentru a asigura un venit pentru acestea, de exemplu în cazul în care iau în îngrijire rude sau prieteni;
28. consideră că flexicuritatea poate contribui la o mai mare deschidere, reactivitate și integrare a piețelor muncii și că poate facilita tranziția între diferitele etape din viața profesională, în special în măsura în care se bazează pe solidaritatea între generații și pe responsabilitatea comună a acestora și atunci când ia în considerare diferitele solicitări și nevoi ale tuturor categoriilor de vârstă și de venituri; subliniază faptul că trebuie să se ia măsuri pentru a garanta aplicarea unor mecanisme armonioase care permit o formare adecvată, supravegherea drepturilor lucrătorilor și respectarea vieții familiale; constată că flexicuritatea cuprinde, de asemenea, strategii globale pentru învățarea de-a lungul vieții, precum și sisteme de securitate socială moderne, adaptate și durabile;
29. subliniază că siguranța carierei și a formării profesionale trebuie să fie pe deplin garantate; fiecare persoană ar trebui să aibă o viață profesională activă și completă pentru a avea dreptul la o pensie integrală;
30. subliniază că învățarea de-a lungul vieții trebuie să se afle în centrul oricăror măsuri privind educația și trebuie să reprezinte o îndatorire pentru toate generațiile, pentru autoritățile publice și pentru întreprinderi; invită, prin urmare, statele membre să sprijine sistemele de formare profesională, în special pe cele care sunt completate de stagii de instruire practică, uneori sub formă de ucenicie;
31. îndeamnă insistent UE să desfășoare o politică eficace pentru ca lucrătorii să poată rămâne pe piața muncii și să nu facă obiectul discriminării pe motiv de vârstă;
32. solicită promovarea unei culturi de gestionare a îmbătrânirii în cadrul întreprinderilor, atât în ceea ce privește venirea tinerilor angajați, cât și plecarea celor în vârstă, și adaptarea diferitelor aspecte ale acesteia, în special prin posibilitatea pensionării treptate, ținând seama de dificultatea postului și de condițiile de muncă, sănătate și siguranță;
33. își exprimă convingerea că gestionarea optimă a resurselor umane prin intermediul educației inițiale și a învățării de-a lungul vieții este responsabilitatea agenților economici, în special a sectoarelor profesionale care ar trebui să își anticipeze nevoile în materie de locuri de muncă și de formare profesională;
34. subliniază necesitatea de a valida învățarea de-a lungul vieții prin diplome și certificate, astfel încât angajații să poată beneficia pe deplin de aceasta; subliniază necesitatea generalizării sistemului de validare a competențelor dobândite prin experiență;
35. propune ca participarea lucrătorilor în vârstă la structurile de învățare de-a lungul vieții să facă obiectul unei monitorizări sistematice și al unei reprezentări statistice;
36. propune să se acorde stimulente suplimentare lucrătorilor în vârstă și șomerilor pentru a le oferi posibilitatea să participe la programe de învățare de-a lungul vieții în vederea consolidării statutului lor și a asigurării unei reintegrări reușite pe piața muncii;
37. invită la o implicare mai mare a femeilor din toate grupele de vârstă în programe de învățare pe parcursul întregii vieți;
38. constată că, având în vedere evoluția datelor demografice, se estimează că, până în 2030, proporția dintre populația activă și cea inactivă va fi de 2 la 1; invită Comisia și statele membre să sprijine viitorul rol al rudelor care se ocupă de îngrijire prin dezvoltarea unor inițiative care să permită femeilor și bărbaților să atingă un echilibru între responsabilitățile profesionale și cele familiale;
39. subliniază faptul că schimbările demografice nu pot fi invocate ca justificare pentru desființarea totală a drepturilor și a asistenței sociale, acestea fiind, dimpotrivă, o provocare pentru societatea actuală, și că trebuie să existe un echilibru între acestea din urmă din punctul de vedere atât al generațiilor active, cât și al celor inactive; încurajează statele membre să simplifice legislația socială pentru a o face mai flexibilă, mai accesibilă și mai ușor de înțeles, atât de către angajatori, cât și de către angajați;
40. consideră că, prin intermediul instrumentelor și programelor existente la nivelul Uniunii Europene, Comisia ar trebui să sprijine aplicarea de noi inițiative în favoarea unei bătrâneți active, sănătoase și demne;
Inițiativa „Garanția europeană pentru tineret”
41. subliniază faptul că șomajul în rândul tinerilor se numără printre cele mai stringente probleme, deoarece are ca rezultat lipsa de oportunități, excluziunea socială, costuri sociale crescute și risipirea de resurse umane valoroase, toate acestea constituind o cauză socială majoră în privința scăderii natalității și alimentând spirala inegalităților dintre generații; subliniază necesitatea de a reduce perioadele de tranziție de la o instituție de învățământ la alta și de la obținerea unei diplome la ocuparea primului loc de muncă; consideră că este foarte important să se asigure incluziunea socială a tinerilor, să li se ofere posibilitatea de a dobândi un loc de muncă potrivit și să se promoveze antreprenoriatul în rândul acestora;
42. subliniază necesitatea ca tinerilor să li se ofere perspective pe termen lung și încurajează Comisia și statele membre să ia măsuri pentru a încuraja mobilitatea tinerilor în perioada studiilor și participarea acestora la stagii de calitate; subliniază, de asemenea, necesitatea de a crea mai multe locuri de muncă pentru tineri în vederea participării pe deplin a acestora în societate, de a investi în tineri și de a-i mobiliza astfel încât generațiile viitoare să poată beneficia integral de drepturile și demnitatea care le sunt proprii;
43. subliniază că șomajul în rândul tinerilor și, mai ales, diferențele de dezvoltare între regiuni reprezintă obstacole în calea coeziunii teritoriale;
44. subliniază că schimbările demografice vor conduce la un deficit de forță de muncă calificată care poate fi compensat în mare parte prin forța de muncă feminină calificată; în acest sens, este esențial ca statul și angajatorii să își schimbe atitudinea și să ia măsuri în vederea adaptării condițiilor generale și a condițiilor de muncă la nevoile femeilor;
45. subliniază că trebuie acordată o atenție deosebită începutului de carieră a tinerilor și trebuie încurajată pe deplin integrarea cu succes a acestora pe piața muncii, deoarece un început de carieră nefericit poate avea consecințe asupra întregii vieți și activități profesionale a tinerilor;
46. solicită Consiliului și Comisiei să depună eforturi susținute și să adopte măsuri concrete, care trebuie să includă și o garanție europeană pentru tineret, prin intermediul căreia, după o perioadă de șomaj de maximum patru luni, tinerilor să li se ofere un loc de muncă, o ucenicie, o formare suplimentară sau o combinație între muncă și formare, cu condiția ca cei în cauză să se implice constant prin eforturi proprii în procesul de includere;
47. consideră că este necesar să se asigure servicii de consiliere, de orientare profesională și de asistență pentru reintegrarea șomerilor pe piața muncii (sau pentru a găsi un prim loc de muncă), precum și a studenților și a viitorilor studenți, astfel încât aceștia să își poată alege cariera în deplină cunoștință de cauză în ceea ce privește oportunitățile eventuale de angajare;
Inițiativa „Pactul european pentru persoanele peste 50 de ani”
48. îndeamnă statele membre și Comisia UE ca până în 2020, în completarea Strategiei UE 2020, să realizeze următoarele obiective:
(i) ocuparea integrală a forței de muncă pentru lucrătoarele și lucrătorii cu vârsta peste 50 de ani până la vârsta legală de pensionare și asigurarea unui nivel minim de 55% în privința ocupării locurilor de muncă;
(ii) eliminarea stimulentelor, de exemplu cele pentru pensionarea anticipată, care dăunează regimurilor de securitate socială, contribuie la o repartiție inegală a sarcinilor și, în consecință, nu sunt viabile;
(iii) combaterea discriminării pe motiv de vârstă;
(iv) definirea de obiective specifice pentru fiecare țară, pe categorie de vârstă și în funcție de gen, în ceea ce privește accesul lucrătorilor în vârstă la formare și la învățarea de-a lungul vieții, în vederea creșterii ratei de educație și formare pentru toate generațiile; facilitarea accesului lucrătorilor în vârstă la formare prin acordarea de către angajatori de stimulente sau de recompense pentru lucrătorii în vârstă care se decid să își continue formarea după împlinirea vârstei de 50 de ani;
(v) combaterea discriminării pe motive de vârstă la locul de muncă și în ceea ce privește formarea și crearea de stimulente pentru lucrătorii de peste 60 de ani pentru a-i încuraja să rămână pe piața muncii pentru a-și transmite cunoștințele și experiența generațiilor următoare, ceea ce va implica adoptarea de către statele membre a unei legislații corespunzătoare, care să urmărească promovarea angajării acestor persoane de către întreprinderi;
(vi) sprijinirea (re)integrării persoanelor în vârstă cu dizabilități, bazată pe reabilitarea complexă și ținând totodată seama de un nou concept de mediu fizic și biologic în locul conceptului de invaliditate;
Inițiativa privind gestionarea vârstelor
49. consideră că posibilitățile de angajare a persoanelor în vârstă depind, de asemenea, de inițiative în domeniul sănătății, de nivelul venitului și al contribuțiilor în numerar și în natură în comparație cu pensia și alte beneficii la pensionare, de formarea profesională, de programul de lucru, de autonomia și alegerile individuale ale lucrătorilor, de un echilibru mai bun între viața profesională și cea personală, de satisfacția profesională și atitudinea conducerii, precum și de garantarea unui sprijin rezonabil, în conformitate cu dispozițiile Directivei 2000/78/CE, dar și de inițiative în domeniul accesibilității; consideră că astfel de inițiative ar trebui dezvoltate în comun de partenerii sociali, acolo unde este cazul, pentru toți angajații și promovate de Comisie și statele membre;
50. consideră că statele membre ar trebui să încurajeze întreprinderile să introducă strategii de gestiune care țin seama de problematica vârstei și care le vor spori competitivitatea prin valorificarea experienței și a calităților specifice ale lucrătorilor în vârstă;
51. sugerează partenerilor sociali, angajatorilor și statelor membre să ofere lucrătorilor de peste 50 de ani posibilitatea de a beneficia de promovări profesionale până la sfârșitul vieții lor active;
Inițiativa „Tandemul între generații”
52. solicită inițiative concrete pentru a promova echipe de lucru mixte ca vârstă și încurajează sprijinirea întreprinderilor care aplică astfel de inițiative și recompensarea proiectelor celor mai remarcabile, arătând că diversitatea de generații sporește competitivitatea și permite obținerea unei creșteri economice mai armonioase;
53. propune luarea unor inițiative concrete în vederea creării unei noi culturi corporative în ceea ce privește gestionarea resurselor umane, care permite orientarea înspre angajarea lucrătorilor în vârstă și stabilirea unei legături între această abordare și responsabilitatea socială a întreprinderilor;
54. își exprimă convingerea că statele membre ar putea mări eficacitatea organismelor publice de ocupare a forței de muncă în ceea ce privește șomerii în vârstă, inclusiv în ceea ce privește opțiunile legate de munca socială și de activitățile de caritate;
Inițiativa „Pentru o pensie decentă”
55. consideră că pensia este un drept pe care fiecare salariat îl poate valorifica începând cu vârsta legală de pensionare stabilită de fiecare stat membru în colaborare cu partenerii sociali, respectând practicile naționale; consideră că decizia salariaților de a nu-și mai continua activitatea profesională peste vârsta de pensionare stabilită la nivel național nu trebuie să afecteze dreptul lor la pensie sau orice alt drept social;
56. îndeamnă Consiliul și statele membre ca, până în 2012, să efectueze o analiză imparțială a limitelor de vârstă luate în calcul în ceea ce privește exercitarea anumitor meserii și profesii, precum și privind acordarea de credite și încheierea de contracte de asigurare, și să elimine aceste bariere; invită Consiliul și statele membre să examineze dificultățile legate de accesul la credite pentru persoanele în vârstă;
Inițiativa „Îmbătrânirea activă”
57. îndeamnă Comisia Europeană să analizeze activitățile din domeniul îmbătrânirii sănătoase și să prezinte un plan de acțiune în 2011 prin care:
– să promoveze demnitatea, sănătatea, calitatea vieții și autonomia persoanelor în vârstă;
– să asigure persoanelor în vârstă accesul egal la îngrijire indiferent de venituri;
– să sublinieze în special riscurile de sănătate cu care se pot confrunta persoanele care încetează brusc orice activitate;
– să sublinieze prevenirea problemelor de sănătate, ceea ce implică ca statelor membre să încurajeze un mod de viață sănătos și să ia măsurile necesare pentru a reduce tabagismul, consumul excesiv de alcool, obezitatea și celelalte riscuri de sănătate principale;
58. salută faptul că numeroase organizații ale societății civile au proclamat ziua de 29 aprilie „Ziua solidarității între generații” și invită Comisia să elaboreze o propunere pentru ca anul 2012 să devină „Anul european al îmbătrânirii active și al solidarității între generații”, care să evidențieze contribuția persoanelor în vârstă la societate și să promoveze acțiunile care vizează stimularea participării persoanelor în vârstă și a tinerilor la inițiative comune;
59. consideră că statele membre trebuie să facă din îmbătrânirea activă una dintre prioritățile lor pentru următorii ani; subliniază că acest fapt include, în special, crearea unor condiții-cadru adecvate pentru mobilizarea potențialului persoanelor în vârstă și pentru elaborarea unor abordări inovatoare pentru activități, precum și formare adecvată pentru personalul din serviciile de sprijin;
60. consideră că îmbătrânirea activă trebuie analizată din perspectiva mai largă a capacității de inserție profesională a bărbaților și femeilor de-a lungul vieții active, iar pentru a încuraja lucrătorii în vârstă să rămână încadrați în muncă sunt necesare în special îmbunătățirea condițiilor de lucru pentru a le proteja sănătatea și siguranța sau adaptarea mediului de lucru la starea de sănătate și la necesitățile lucrătorilor în vârstă, combaterea discriminării pe motiv de vârstă și gen, actualizarea competențelor lor prin acordarea unui acces corespunzător la învățarea și formarea de-a lungul vieții și revizuirea, după caz, a sistemelor de impozitare și de prestații sociale pentru a garanta existența unor stimulente eficace pentru a lucra o perioadă mai îndelungată;
61. consideră că statele membre și Comisia Europeană ar trebui să utilizeze toate posibilitățile oferite de metoda deschisă de coordonare, de strategia pentru ocuparea forței de muncă și de alte instrumente și programe comunitare și, cu sprijinul financiar al fondurilor structurale, îndeosebi al Fondului social european, să sprijine îmbătrânirea activă;
62. consideră că statele membre și Comisia Europeană ar trebui să facă apel la comitetele consultative și politice existente, inclusiv Comitetul pentru protecție socială și Comitetul pentru ocuparea forței de muncă, Comitetul pentru politică economică, Grupul de experți cu privire la aspectele demografice, pentru a menține îmbătrânirea activă pe o poziție prioritară în agenda UE și a statelor membre;
63. solicită Consiliului și statelor membre să ia rapid măsuri pentru a asigura pensii decente pentru toți, care nu se pot situa în niciun caz sub pragul de sărăcie;
64. invită Comisia să elaboreze un studiu asupra eficacității și a avantajelor participării active a lucrătorilor în vârstă pe piața muncii, din perspectiva viabilității sistemelor de securitate socială, a promovării productivității, a creșterii și a luptei împotriva excluderii sociale;
Politici de conciliere
65. subliniază că, pentru a evita impunerea unei sarcini prea mari pentru femei din cauza îngrijirilor necesare în măsură din ce în ce mai mare într-o societate care îmbătrânește, ar trebui să se realizeze o conciliere între viața profesională și sarcinile familiale atât pentru femei, cât și pentru bărbați, în toate statele membre și să se vegheze ca acestea să fie repartizate în mod echilibrat între femei și bărbați; subliniază că este necesară în acest sens și oferirea unor servicii de îngrijire accesibile și de calitate, ameliorarea ofertelor de servicii de îngrijire a copiilor și de educație, existența concediului parental și promovarea lucrului cu fracțiune de normă în cazul bărbaților;
66. subliniază că persoanele în vârstă au adesea un rol important în cadrul familiei întrucât se ocupă de copii și au grijă de aceștia în zilele de vacanță și după școală, aceste servicii fiind foarte prețioase în sine și reprezentând o valoare economică importantă;
67. recunoaște necesitatea de acționa în vederea îmbunătățirii dispozițiilor care reglementează nu numai concediul de maternitate, ci și concediul de paternitate și concediul parental pentru tații care lucrează;
68. atrage atenția asupra faptului că trebuie create la nivelul UE stimulente pentru a crește numărul de nașteri, lucru fără de care nu va putea fi rezolvată problema îmbătrânirii în Europa;
69. încurajează statele membre să adopte inițiative constante pe termen lung în favoarea familiilor, inclusiv dreptul la alocații suplimentare pentru părinți, în special măsuri suplimentare de sprijinire a mamelor singure și reducerea poverii fiscale sau sociale pentru creșe și pentru organizațiile de voluntari, de cooperare și fără scop lucrativ; încurajează, de asemenea, schimbul de bune practici în cadrul Alianței europene pentru familii și al altor platforme și organizații relevante; invită statele membre să creeze pentru lucrători sisteme de încurajare a concediilor întregi sau parțiale, astfel încât părinții să se poată ocupa de copii, dar să beneficieze din nou de drepturile lor odată ce revin în întreprindere;
70. invită statele membre să instituie un sistem integrat de îngrijire pentru a reduce povara asupra celor care îngrijesc persoane în vârstă sau persoane cu dizabilități și pentru a permite acestora să aibă un loc de muncă;
71. consideră că dreptul la lucru cu fracțiune de normă, la un loc de muncă flexibil, la un orar de lucru adaptat nevoilor lucrătorilor, la aranjamente corespunzătoare privind maternitatea, perioada de sarcină, concediul parental, alocațiile pentru copii, partajarea locului de muncă și munca la domiciliu, asociate cu menținerea unui nivel ridicat de protecție socială, constituie măsuri care contribuie la concilierea sarcinilor familiale cu viața profesională;
72. consideră că este esențial ca solidaritatea intergenerațională să fie încurajată, cu deosebire în contextul dimensiunii de gen, prin politici fiscale cu obiective precise, măsuri destinate să încurajeze îmbătrânirea activă, politici locative și înființarea unor rețele integrate de servicii destinate copiilor, vârstnicilor, persoanelor cu dizabilități și celor dependente, în vederea ameliorării echilibrului muncă-viață;
73. subliniază faptul că viața de familie poate fi reconciliată cu viața profesională numai dacă sarcinile legate de îngrijire, a căror îndeplinire nu este plătită, sunt distribuite mai echilibrat între femei și bărbați și, în cazul în care sunt furnizate servicii de îngrijire destinate familiei, care să fie accesibile și de bună calitate; solicită statelor membre să asigure servicii accesibile, abordabile ca preț, flexibile și de înaltă calitate, în special accesul la servicii de îngrijire a copiilor, cu obiectivul de a oferi condiții pentru 50% din îngrijirea necesară copiilor cu vârsta cuprinsă între 0 și 3 ani și pentru 100% din îngrijirea copiilor cu vârsta cuprinsă între 3 și 6 ani, precum și un acces mai bun la îngrijire pentru alte persoane dependente și aranjamente adecvate în ceea ce privește concediile, atât pentru mame, cât și pentru tați;
74. subliniază că numeroase persoane în vârstă au puține rude sau nu au pe nimeni pe care să poată conta și solicită statelor membre să ia mai multe măsuri pentru a face schimb de bune practici în materie de strategii care permit persoanelor în vârstă să rămână autonome cât mai mult timp posibil și să acționeze astfel încât să se asigure că, acolo unde serviciile de îngrijire sunt indispensabile, acestea sunt disponibile și adaptate nevoilor fiecăruia;
75. atrage atenția asupra faptului că, în cazul în care pe piața muncii nu sunt reunite condițiile necesare pentru concilierea vieții profesionale cu cea familială și privată și dacă dezvoltarea de servicii complete pentru familii nu este încurajată, atunci rata natalității va scădea, ceea ce va accentua și mai mult îmbătrânirea societății europene;
76. solicită întreprinderilor și guvernelor să dezvolte un sprijin și o consiliere de calitate pentru membrii familiilor care se ocupă de rudele lor în vârstă și să ofere posibilitatea de a lua în considerare aceste prestații la calculul drepturilor lor de pensie și de a obține o compensație financiară corespunzătoare; consideră că îngrijirile acordate de membrii familiei nu trebuie să fie considerate în mod abuziv ca un mod de a realiza economii;
Politica economică și de creștere
77. consideră că dezvoltarea de noi piețe destinate persoanelor în vârstă oferă posibilități importante pentru ameliorarea competitivității și a inovației și poate contribui la creșterea economică și la ocuparea forței de muncă, precum și la promovarea voluntariatului; consideră că, opunându-se propunerilor legislative referitoare la lupta împotriva discriminării pe bază de vârstă, numeroase organizații profesionale au trecut cu vederea această posibilitate;
78. consideră că un mijloc de soluționare a decalajului digital, un fenomen care afectează în special femeile și conduce la excludere profesională și socială, ar fi acela ca școlile să lanseze inițiative experimentale de alfabetizare în domeniul TI;
79. consideră că adoptarea de noi dispoziții severe împotriva discriminării în ceea ce privește accesul la bunuri și servicii va conduce la posibilități enorme de creștere economică și de ocupare a forței de muncă în măsura în care obstacolele cu care persoanele în vârstă se confruntă în ceea ce privește anumite bunuri sau servicii vor fi dispărut; solicită să fie eliminate orice condiții generale, excesive sau abuzive de interzicere a accesului la bunuri și servicii numai pe baza vârstei, condiții care afectează numeroase persoane în vârstă atunci când doresc să încheie o asigurare, să rezerve un pachet turistic sau să închirieze o mașină, de exemplu;
80. îndeamnă statele membre să creeze condiții-cadru, în special pentru abordări inovatoare și adecvate, care să țină cont de condițiile regionale specifice;
81. consideră că trebuie acționat mai aproape de oameni, în special prin crearea de servicii regionale, teritoriale sau locale de ocupare a forței de muncă, care să reunească factorii de decizie și partenerii sociali;
82. consideră că statele membre ar trebui să sa ia măsuri solide împotriva economiei gri sau subterane întreținute de forța de muncă nedeclarată, ale cărei efecte asupra pieței muncii europene sunt mai mult decât dezastruoase, și nu să se mulțumească cu luarea de măsuri de protecție a propriilor lucrători; subliniază că munca nedeclarată trebuie combătută prin măsuri sau sancțiuni cu adevărat disuasive pentru angajatori și/sau intermediari;
83. solicită realizarea de eforturi pentru a îmbunătăți lupta împotriva muncii nedeclarate, în special prin punerea la dispoziția organismelor de inspecție (servicii de inspecție a întreprinderilor, tribunale ale muncii etc.) a mai multor resurse umane și materiale;
Politica în materie de pensii și politica bugetară
84. subliniază că sistemele de asigurare socială se confruntă cu provocări majore și că statele membre trebuie să procedeze la reforme structurale ambițioase și să caute noi mijloace de finanțare durabilă a serviciilor de sănătate și a sistemelor de pensii;
85. consideră că, întrucât îmbătrânirea rapidă a populației a devenit o problemă la nivel mondial, dând naștere unor provocări cu care statele membre se vor confrunta în următorii câțiva ani, Comisia ar trebui să își asume un rol de coordonare în procesul de elaborare a unor soluții pentru serviciile de asistență medicală și de îngrijire pentru persoanele vârstnice, precum și în activitatea de diseminare a celor mai bune practici în statele membre;
86. solicită acțiuni mai vizibile pentru ca persoanele în vârstă să își cunoască drepturile și obligațiile în ceea ce privește sistemele de asigurări sociale și cele de pensii și pentru ca aceste informații să fie disponibile într-o formă simplă și accesibilă;
87. subliniază că dreptul la o viață decentă este un drept al omului și că persoanele care au lucrat întreaga lor viață nu trebuie să fie victime ale crizei economice;
88. subliniază necesitatea soluționării diferențelor de salarizare dintre femei și bărbați – în prezent 17% în UE-27 – deoarece acestea conduc la diminuarea veniturilor începând cu nașterea primului copil și, în cele din urmă, la pensii mai mici și o la rată mai mare a sărăciei printre femeile mai în vârstă;
89. solicită Comisiei și statelor membre să reexamineze sistemele de asistență socială cu privire la aspectele care atrag încă după sine inegalități considerabile în ceea ce privește pensiile bărbaților și femeilor și să introducă indici de corecție ținând cont de discontinuitățile în materie de contribuții rezultate din angajările pe durată determinată sau îndeplinirea responsabilităților materne;
90. subliniază că trebuie să se țină seama în acest domeniu al politicii sociale de practicile tuturor statelor membre ale UE, deoarece sistemele naționale de pensii sunt diferite de la un stat membru la altul;
91. subliniază că reducerea sarcinilor estimate în constantă creștere, care vor afecta generațiile viitoare, constituie o prioritate fundamentală, având în vedere creșterea spectaculoasă a numărului de persoane cu vârsta de peste 80 de ani;
92. constată impactul recesiunii globale asupra finanțelor publice și a sectorului economic; consideră, de asemenea, că, în Europa, îmbătrânirea populației asociată cu scăderea natalității reprezintă o schimbare demografică fundamentală ce necesită o reformă a sistemelor europene fiscale și de asistență socială, inclusiv a sistemelor de pensii, asigurând o bună îngrijire a generațiilor în vârstă și evitând, totodată, acumularea de datorii pentru generațiile mai tinere; încurajează reforma Pactului de stabilitate și creștere pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor statelor membre de reformare sustenabilă a sistemelor lor de pensii;
93. constată că numeroase probleme legate de schimbările demografice în societate se află exclusiv în competența statelor membre, și că nu există o competență generală la nivel comunitar pentru stabilirea de norme europene în acest domeniu; recunoaște că este necesar ca fiecare stat membru să ia măsuri pentru a garanta un grad de stabilitate durabilă a finanțelor publice și pentru a gestiona corespunzător schimbările demografice;
94. observă că, în ultimii ani, au fost utilizate diferite modalități de analizare a situației demografice, proiectând în viitoarele decenii evoluția datoriei publice și transferând costurile implicite generațiilor viitoare, evidențiind astfel anumiți indicatori de fiabilitate, spre exemplu soldul primar necesar, care reprezintă soldul bugetar structural necesar pentru asigurarea sustenabilității finanțelor publice;
95. invită Comisia să furnizeze analize permanente ale situației între generații, inclusiv estimări ale viitoarelor datorii publice și ale decalajelor de sustenabilitate în finanțele publice ale statelor membre și să publice rezultatele de o manieră ușor accesibilă și inteligibilă;
96. observă că actualele proiectări ale datoriei publice sunt îngrijorătoare și vor acumula o datorie imensă pentru viitoarele generații și, prin urmare, invită statele membre să reducă deficitele fundamentale structurale și să se orienteze către niveluri mai sustenabile ale datoriei;
97. recomandă ca statele membre să aplice măsuri de creștere a productivității generale și, în special, a productivității serviciilor de asistență socială, inclusiv a serviciilor de asistență medicală și a acordării de îngrijiri persoanelor în vârstă;
98. observă că, în cazul în care anii suplimentari adăugați în timp la speranța de viață ar fi ani fără probleme de sănătate, decalajul dintre finanțele publice ar fi, după unele calcule, cu 1,5% din PIB mai mic și, prin urmare, consideră că este deosebit de important ca problemele de sănătate să fie prevenite și tratate într-o fază timpurie;
99. subliniază că este necesară încurajarea regimului pensiilor private și asigurarea faptului că, în medie, pensiile din sectorul public nu sunt mai generoase, în ceea ce privește contribuțiile și beneficiile, decât pensiile comparabile din sectorul privat; constată că fondurile alocate pensiilor din sectorul privat vor juca un rol important în diminuarea viitoarei obligații de a asigura pensii de stat și subliniază necesitatea de a înlocui sistemul finanțat prin repartizare („pay-as-you-go”) cu sisteme finanțate prin capitalizare;
100. își exprimă îngrijorarea cu privire la eșecul multor state membre de a reforma sistemele de pensii; invită Comisia să prezinte o analiză a situației în toate statele membre, evidențiind riscurile pe termen lung pentru fiecare stat membru;
101. solicită ca întregul regim al drepturilor de pensie din sectorul public fără rezervă de fonduri să fie expus prin includerea sa în ponderea datoriei publice în PIB;
102. subliniază necesitatea pentru statele membre de a crește rata participării pe piața muncii prin instituirea de orare flexibile și prin promovarea muncii cu fracțiune de normă și a muncii la domiciliu;
103. încurajează statele membre să acorde sprijin familiilor prin intermediul sistemelor fiscale și de protecție socială și să promoveze oferirea de servicii de îngrijire a copiilor pentru familiile cu copii mici;
104. încurajează statele membre să elimine orice impediment, în special privind regimul fiscal și cel al pensiilor, pentru ca persoanele vârstnice să poată lucra și după ce au împlinit vârsta de pensionare și încurajează instituirea de mecanisme și stimulente eficiente de sprijin, dat fiind că impactul îmbătrânirii populației depinde de rata de ocupare a forței de muncă și de numărul mediu de ore de lucru;
105. consideră că, ținând cont de tendințele demografice, există un mare potențial de dezvoltare de locuri de muncă sustenabile și decente în domeniul serviciilor sociale și de sănătate;
Politica privind migrația
106. consideră că, însoțită de o integrare socială reușită, inclusiv integrare economică, migrația contribuie la atenuarea schimbărilor demografice și că există încă un număr prea mare de persoane provenite din imigrație care nu se simt integrate în statele membre în care trăiesc, parțial din cauza discriminărilor ale căror victime sunt;
107. își exprimă convingerea că o discuție deschisă și onestă este esențială pentru dezbaterea diferitelor politici în materie de imigrație, a condițiilor de admisie a imigranților și a perspectivelor lor economice, a problemelor generate de imigrația clandestină, a creșterii șomajului în rândul imigranților din cauza crizei economice actuale și a măsurilor prin care se poate evita izolarea culturală și socială a nou-veniților;
108. atrage atenția asupra faptului că, în ciuda capacității lor de a se integra mai ușor, mobilitatea socială și capacitatea de adaptare la un nou mediu este în mod natural mai redusă în cazul persoanelor în vârstă;
109. consideră că integrarea presupune identificarea în cadrul unui proces democratic cu valorile constituționale fundamentale, participare bazată pe oportunități egale și responsabilitate și că premisa unei integrări reușite ține de disponibilitatea de adaptare a imigranților și de receptivitatea localnicilor; consideră că solidaritatea între generații este îmbogățită de solidaritatea dintre culturi, care presupune abandonarea oricărei prejudecăți față de culturile diferite;
110. consideră că instaurarea unui climat propice acceptării imigranților legali de către populația țării gazdă depinde direct de oferirea de informații exacte și generale și de crearea unui culturi împotriva xenofobiei;
111. este convins că îmbătrânirea activă presupune participarea integrală la viața socială și la procesele decizionale caracteristice democrației participative;
Politica socială și politica în domeniul sănătății
112. atrage atenția că schimbările demografice prezintă inegalități regionale semnificative și determină un proces de migrare din regiunile rurale și periferice și, prin urmare, trebuie dezvoltate concepte pentru o transformare a structurilor de asistență socială și medicală, trebuie puse la dispoziție fonduri de sprijin și trebuie introdus un schimb intensiv de bune practici legate de sprijinirea progreselor și a serviciilor bazate pe tehnologii moderne ale informației și comunicării;
113. consideră că serviciile la domiciliu destinate vârstnicilor ar putea fi promovate și organizate prin încurajarea unor forme de activitate independentă sau cooperativă, pe baza unor acorduri cu autoritățile locale și prin introducerea unor vouchere destinate familiilor;
114. invită statele membre și Comisia ca, în fața fenomenului de îmbătrânire ineluctabilă a populației, să coopereze strâns, în special în ceea ce privește crearea de mecanisme sustenabile de finanțare a sistemelor de îngrijire, pentru a garanta furnizarea serviciilor de îngrijire indispensabile;
115. constată că existența discriminării față de persoanele în vârstă în cadrul serviciilor de îngrijire medicală este manifestă; subliniază că, în comparație cu pacienții mai tineri, este mai puțin probabil ca pacienții în vârstă să beneficieze de toate îngrijirile necesare, din cauza discriminării bazate exclusiv pe vârstă; consideră că aceste diferențe în ceea ce privește îngrijirea medicală pot avea efecte semnificative asupra sănătății persoanelor în vârstă;
116. subliniază, de asemenea, că țările din vestul și estul Uniunii Europene sunt afectate în mod diferit de schimbările demografice și de consecințele acestora și că este necesară o politică de natură să garanteze o creștere economică uniformă și echilibrată și o dezvoltare regională durabilă;
117. invită statele membre să acorde asistență regiunilor cu emigrare netă, prin garantarea unui înalt nivel al serviciilor de interes general (de exemplu al serviciilor educaționale, inclusiv educația preșcolară și îngrijirea copiilor, al serviciilor sociale și de sănătate, precum și al celor poștale), asigurarea accesibilității (de exemplu a transportului în comun, a infrastructurilor de transport și a rețelelor de telecomunicații) și garantarea participării și competenței economice (de exemplu prin formare, inclusiv prin aplicarea metodelor de educație continuă, prin utilizarea de noi tehnologii și prin realizarea de investiții în acestea); îndeamnă la adaptarea cadrului pentru punerea în practică a acestor obiective la nevoile locale și la actorii locali, precum și la îmbunătățirea capacității de adaptare a acestora; atrage atenția, în mod special, asupra situației insulelor, a zonelor de frontieră, a regiunilor montane și a altor zone îndepărtate de centrele populate;
118. invită statele membre să analizeze chestiunea imigrației reglementate a forței de muncă (imigrația din țările terțe pe teritoriul UE);
119. subliniază faptul că indiferent de venituri, vârstă, statut social sau risc de sănătate, oamenii trebuie să beneficieze de asistență medicală accesibilă și de calitate, precum și de îngrijire de înaltă calitate și că, în acest sens, trebuie adoptată cât mai rapid noua propunere legislativă europeană de combatere a discriminărilor, întrucât aceasta se referă în special la accesul la serviciile de sănătate;
120. salută proiectul Predict (ameliorarea participării persoanelor în vârstă la testele clinice), finanțat de Uniunea Europeană, al cărui obiectiv este de a stabili motivul pentru care discriminarea față de persoanele în vârstă persistă în cazul testelor clinice; consideră că persoanele în vârstă trebuie să beneficieze de medicamente a căror eficacitate și inocuitate pentru respectiva categorie de vârstă a fost testată;
121. recunoaște realizările din domeniul îngrijirii persoanelor în vârstă în statele membre, dar solicită acestora să acorde mai multă atenție decât în trecut stabilirii de criterii calitative pentru serviciile furnizate și urmărirea acestora; invită statele membre și Comisia să își amelioreze cooperarea și în domeniul supravegherii serviciilor de îngrijire, cooperare în cadrul căreia statele membre ar putea preconiza în ceea ce privește serviciile naționale de îngrijire o rețea de puncte de contact, care ar permite, atât la nivel național, cât și la nivel european, obținerea de informații privind serviciile de îngrijire oferite și nivelul lor de calitate, precum și formularea de plângeri asupra calității acestor servicii;
122. invită Comisia să elaboreze o carte verde cu privire la relele tratamente aplicate persoanelor vârstnice și la protecția acestora în comunitate și în unitățile de îngrijire;
123. solicită, prin intermediul metodei deschise de coordonare, un schimb de informații și de bune practici între statele membre cu privire la asigurarea îngrijirii pe termen lung a persoanelor vârstnice și, în special, la măsurile care vizează protecția acestora în comunitate și în unitățile de îngrijire, precum și combaterea relelor tratamente aplicate persoanelor vârstnice;
124. recunoaște că un mare număr de femei migrante lucrează în domeniul îngrijirii persoanelor în vârstă și propune, pe de o parte, să fie intensificate controalele efectuate de statele membre pentru a limita munca nedeclarată în acest sector, și, pe de altă parte, să fie permis lucrătorilor din acest sector accesul facil la seminarii pertinente în cadrul învățării de-a lungul vieții, în vederea garantării furnizării unor îngrijiri de calitate;
125. solicită statelor membre să propună o soluție la problemele cu care se confruntă membrii familiei, în special dreptul de a alege de a se ocupa de o persoană apropiată, opțiunea de a combina sarcinile familiale cu un loc de muncă remunerat sau accesul la prestații sociale și la sisteme de pensii, toate acestea pentru a evita ca îngrijirea unei persoane apropiate să nu însemne un grad mai ridicat de sărăcie;
126. subliniază importanța drepturilor în materie de asigurări sociale și pensii stabilite pe bază individuală, cu recunoașterea muncii de îngrijire neplătite;
127. consideră că este necesară elaborarea unui cod de conduită în întreaga UE, care să definească standardele minime pentru acordarea de servicii de îngrijire pe termen lung și care să fie adoptat de Parlamentul European și de Consiliu;
Angajamentul social
128. consideră că fiecare persoană ar trebui să aibă posibilitatea de a se angaja în societate; subliniază, totodată, necesitatea menținerii caracterului voluntar al angajamentului social;
129. subliniază că, având în vedere evoluția demografică, ideea centrală a unei cetățenii active capătă din ce în ce mai multă importanță; în acest sens, asumarea obligațiilor sociale face necesară o redefinire a relațiilor dintre cetățeni și stat;
130. consideră că îngrijirile acordate necesită un nivel ridicat de calificare și un anumit grad de responsabilitate din partea personalului de îngrijire care trebuie să facă obiectul unei recunoașteri sociale și financiare; consideră, de asemenea, că numai astfel va putea fi menținut nivelul de calitate pe termen lung și numai astfel va putea fi recrutat suficient personal de îngrijire calificat și motivat;
131. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, precum și guvernelor și parlamentelor statelor membre.
EXPUNERE DE MOTIVE
În următorii ani, realizarea echității între generații se va număra printre principalele provocări social-politice ale politicii europene și naționale.
Primele efecte ale schimbărilor demografice apărute la începutul secolului se fac deja simțite în prezent.
Asigurarea echității între generații
Schimbările demografice conduc din fericire și la o creștere a speranței de viață, astfel încât oamenii sunt activi din punct de vedere fizic și mental pentru mai mult timp.
Pe de altă parte, de câteva decenii, ratele natalității din statele membre rămân la cote scăzute; piramida vârstelor este din ce în ce mai dominată de generațiile în vârstă.
Contractul între generații își atinge limitele.
Acesta nu poate fi garantul solidarității, al echității sociale și al sistemelor de securitate sociale decât în măsura în care numărul celor care beneficiază de astfel de servicii este semnificativ mai mic decât al celor care plătesc pentru ele.
Dacă prognozele se adeveresc, nu putem exclude povara financiară majoră care va trebui suportată de generațiile viitoare și conflictele de distribuție a resurselor care rezultă din aceasta.
Crizele financiare, economice și sociale pot exacerba aceste evoluții.
Promovarea dialogului
Raportorul este conștient că statele membre dețin principalele instrumente pentru realizarea solidarității între generații.
Numeroase reuniuni europene la nivel înalt au abordat problema efectelor schimbărilor demografice, însă angajamentele au fost respectate doar cu ezitări.
Raportorul consideră că valoarea adăugată europeană constă în special în crearea unor fundamente și instrumente pentru un dialog deschis și sincer între generații, care să genereze situații favorabile pentru toți cei implicați.
Conceptul de echitate trebuie să se întemeieze pe egalitatea de performanțe, de șanse și de participare.
Promovarea transparenței
Raportorul propune măsuri concrete care să constituie baza unui dialog deschis.
Inițiativele privind transparența, precum bilanțul generațiilor, sunt menite să elaboreze modele și previziuni fiabile privind fluxurile de numerar între generații, precum și în ceea ce privește beneficiile și poverile fiecărei generații.
Evaluările de impact obligatorii (monitorizarea generațiilor) la nivel european și național sunt destinate să prezinte efectul legislațiilor asupra echității între generații și să permită o evaluare pe termen lung a costurilor și beneficiilor.
Politica în domeniul educației și al muncii
O atenție deosebită trebuie acordată politicii în domeniul educației și al muncii.
Accesul liber și echitabil la posibilități de formare și la piața muncii trebuie să se afle în centrul politicii de solidaritate între generații.
Acesta reprezintă baza pe care fiecare generație își poate întemeia prosperitatea și autonomia.
Productivitatea poate fi sporită prin accesul la învățare de-a lungul vieții și prin creșterea participării forței de muncă.
Excluderea conduce la rănirea demnității umane.
Rata de ocupare a forței de muncă în ceea ce privește persoanele cu vârste cuprinse între 55 și 64 de ani este sub nivelul obiectivului de la Lisabona (50 %), care a fost stabilit de Consiliul European pentru anul 2010
Consultări cu privire la posibila declarare a anului 2012 drept „Anul European al îmbătrânirii active și al solidarității între generații”, Comisia Europeană, iunie 2009. .
Până în 2020 se preconizează o scădere a forței de muncă cu trei milioane de oameni.
Piața muncii și economia vor suferi următoarele modificări structurale semnificative: structura familiei se schimbă, vor fi tot mai mulți „angajați în vârstă” (55-64), tot mai mulți pensionari (65-79), tot mai mulți bătrâni (de 80 de ani și peste) și, în același timp, tot mai puțini copii, tineri și adulți cu vârstă activă
COM(2005) 94 , Cartea verde „Confruntarea cu schimbările demografice - o nouă solidaritate între generații”. .
Parcursurile profesionale devin tot mai instabile și mai nesigure din cauza crizelor economice, a muncii temporare, a creșterii numărului contractelor pe perioadă determinată, a locurilor de muncă marginale sau din cauza șomajului.
Pentru a contracara acest fenomen, implicarea persoanelor tinere și a celor mai în vârstă pe piața muncii trebuie consolidată rapid și cu determinare în cadrul unei abordări orientate către ciclul de viață .
Conceptul de flexicuritate și obiectivul Strategiei UE 2010 referitor la atingerea unei rate de ocupare a forței de muncă de 75 %, reprezintă pași semnificativi.
Procentul șomerilor cu vârste cuprinse între 15 și 24 de ani este semnificativ mai mare decât cel înregistrat de toate celelalte grupe de vârstă în UE.
Rata abandonului școlar este în continuare mult prea ridicată, obiectivul de la Lisabona care stabilise o rată a abandonului școlar de maximum 10 % fiind în pericol.
Locurile de muncă ale viitorului necesită forțe de muncă înalt calificate.
Pentru a consolida participarea tinerilor pe piața muncii, raportorul propune o garanție europeană pentru tineret.
După o perioadă de șomaj de maximum 6 luni, aceasta asigură fiecărui tânăr un loc de muncă, o ucenicie, o formare suplimentară sau o combinație între muncă și formare.
Garanția trebuie să se ghideze după principiul „promovare și exigențe”: persoanele în cauză trebuie să se implice constant prin eforturi proprii în procesul de includere pe piața muncii.
În ceea ce privește persoanele în vârstă, raportorul propune un Pact european 50plus .
În completarea Strategiei 2020 a UE, acesta ar trebui să prevadă o creștere a ratei de ocupare a lucrătorilor de peste 50 de ani cu peste 55 %, precum și eliminarea pensionărilor anticipate și a stimulentelor financiare aferente, creșterea ratei de educație și formare pentru toate generațiile și crearea de stimulente pentru lucrătorii de peste 60 de ani, pentru a-i încuraja să rămână pe piața muncii.
Economia și societatea trebuie să devină conștiente de faptul că oamenii mai în vârstă nu sunt o povară ci, prin experiența, realizările și cunoștințele lor, reprezintă un câștig.
Pactul trebuie însoțit de măsuri concrete, cum ar fi promovarea în cadrul întreprinderilor a echipelor de lucru mixte ca vârstă, precum și analiza și eliminarea barierelor de vârstă.
În cadrul întreprinderilor este necesară o schimbare a mentalităților.
Noi cercetări realizate de CEDEFOP arată că mulți angajatori mai au încă prejudecăți în ceea ce privește performanțele lucrătorilor în vârstă.
Sunt necesare inițiative în domeniul sănătății, al formării profesionale, al programului de lucru, al satisfacției profesionale și al atitudinilor din cadrul conducerii.
Toți partenerii sociali trebuie să se implice în dezvoltarea acestora și în promovarea lor în cadrul întreprinderilor.
Avem nevoie de o mai bună înțelegere a faptului că lucrătorii în vârstă trebuie încurajați și stimulați să rămână activi și după vârsta obișnuită de pensionare.
Învățarea de-a lungul vieții trebuie să se afle în centrul tuturor măsurilor educaționale ale statelor membre.
Estimările legate de calificările care vor fi cerute în viitor și preconizate în cadrul inițiativelor „noi competențe pentru noi locuri de muncă” arată că o mare parte din forța de muncă nu dispune decât de competențe elementare.
Politica în domeniul familiei
Rata medie a natalității în UE este de 1,5 copii și se numără astfel printre cele mai scăzute din lume.
Cauza este adesea lipsa unor structuri care să le permită cuplurilor să își îndeplinească dorința de a avea copii.
Premisa pentru creșterea natalității este o politică în centrul căreia să se afle copiii.
Problemele legate de îmbătrânirea demografică pot fi rezolvate în special printr-o mai bună conciliere între viața privată și viața profesională.
Este necesar să se extindă ofertele accesibile și de calitate de asistență și educație pentru copii de la cele mai fragede vârste și să se adopte măsuri în favoarea părinților.
Politica privind îmbătrânirea activă
Îmbătrânirea activă este un proces de optimizare a posibilităților oamenilor de a-și menține sănătatea odată cu înaintarea în vârstă, de a participa la viața socială din mediul lor și de a-și îmbunătăți calitatea vieții. trebuie declarat „Anul european al îmbătrânirii active și al solidarității între generații” pentru a demonstra în mod clar contribuțiile aduse în cadrul societății de către tineri și persoanele în vârstă.
Anii europeni au contribuit în permanență la câștigarea de sprijin politic amplu și la deschiderea căii către angajamente mai cuprinzătoare.
Politica economică și de creștere
Raportorul consideră că îmbătrânirea populației reprezintă și o oportunitate pentru ameliorarea competitivității și a inovației, contribuind, astfel, la creșterea economică și creșterea ocupării forței de muncă.
Este, de asemenea, necesar să se dezvolte condiții-cadru pentru noi piețe în economia seniorilor.
Acestea cuprind produse și prestări de servicii adecvate nevoilor speciale ale persoanelor în vârstă și care le pot asigura cât mai mult posibil o viață autonomă, cu standarde de calitate ridicate.
Numai în Germania, generația persoanelor cu vârsta peste 60 de ani are o putere de cumpărare de aproximativ 320 de milioane de euro anual, cu o puternică tendință de creștere.
Politica privind migrația
Problema migrației trebuie privită din perspectivă globală: SUA sunt tot mai dependente de imigrație, în timp ce în Orientul Apropiat efectele schimbărilor demografice se vor face simțite abia la sfârșitul secolului.
În multe țări, migrația a atenuat deficitul de natalitate, respectiv menține rata natalității.
Migrația trebuie să aibă mereu ca scop integrarea corelată însoțită de identificare, participare egală și responsabilitate.
Acest lucru nu se poate realiza decât prin disponibilitatea de adaptare a migranților și receptivitatea localnicilor.
Politica în materie de pensii
Dezechilibrele demografice au consecințe semnificative asupra finanțării cheltuielilor sociale și a situației financiare a sistemelor de pensii.
Până în 2060, cheltuielile sociale publice din statele membre destinate persoanelor în vârstă vor crește în medie cu aproximativ 4,75 % din PIB
Raportul 2009 privind îmbătrânirea populației: proiecții economice și bugetare pentru statele membre ale UE-27 (2008-2060).
Raport comun elaborat de Comisia Europeană și Comitetul de politică economică. .
Cheltuielile publice pentru pensii ar putea crește până în 2060 cu 2,4 % din PIB.
În aceste condiții, se ridică întrebarea cum pot fi garantate pensii adecvate pentru toți.
Raportorul atrage atenția asupra faptului că în centrul eforturilor trebuie să se regăsească consolidarea bugetelor publice și îndeplinirea obligației de reducere a datoriilor.
Politica în domeniul asistenței medicale
Politica în domeniul asistenței medicale Regiunile îmbătrânite, sărace sau periferice din UE vor cunoaște apogeul schimbărilor demografice și anticipează evoluțiile viitoare din celelalte regiuni.
Numai în Germania de Est, există pericolul ca până în 2050 să se piardă jumătate din potențialul forței de muncă.
Studiile științifice referitoare la cauzele și consecințele schimbării demografice trebuie promovate ca fundament pe care să se întemeieze conceptele politice pentru transformarea necesară a structurilor de asistență socială și medicală.
Datorită speranței de viață tot mai ridicate, numărul persoanelor peste 80 de ani din UE este în continuă creștere.
Între 2010-2030 se preconizează o creștere cu 57 %
COM(2005) 94 , Cartea verde „Confruntarea cu schimbările demografice - o nouă solidaritate între generații”. .
Numărul persoanelor singure va crește.
Familiile nu pot asigura singure asistența membrilor foarte în vârstă.
Statele membre ar trebui să instituie sisteme de control transparente și regulate pentru a proteja demnitatea persoanelor care necesită îngrijiri, precum și să elaboreze în întreaga UE un cod de conduită care să stabilească standardele minime pentru acordarea de îngrijire pe termen lung și care să fie adoptat de Parlamentul European și de Consiliu.
14.9.2010
AVIZ al Comisiei pentru afaceri economice Ş i monetare
destinat Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale
referitor la provocările demografice și solidaritatea între generații
( 2010/2027(INI) )
Raportor pentru aviz (*): Ashley Fox
(*) Procedura comisiilor asociate – articolul 50 din Regulamentul de procedură
SUGESTII
Comisia pentru afaceri economice și monetare invită Comisia pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, competentă în fond, să includă următoarele sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. constată impactul recesiunii globale asupra finanțelor publice și a sectorului economic; consideră, de asemenea, că, în Europa, îmbătrânirea populației asociată cu scăderea natalității reprezintă o schimbare demografică fundamentală ce necesită o reformă a sistemelor europene fiscale și de asistență socială, inclusiv a sistemelor de pensii, asigurând o bună îngrijire a generațiilor în vârstă și evitând, totodată, acumularea de datorii pentru generațiile mai tinere; încurajează reforma Pactului de stabilitate și creștere pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor statelor membre de reformare sustenabilă a sistemelor lor de pensii;
2. constată că numeroase probleme legate de schimbările demografice în societate se află exclusiv în competența statelor membre, și că nu există o competență generală la nivel comunitar pentru stabilirea de norme europene în acest domeniu; recunoaște că este necesar ca fiecare stat membru să ia măsuri pentru a garanta un grad de stabilitate durabilă a finanțelor publice și pentru a gestiona corespunzător schimbările demografice;
3. observă că, în ultimii ani, au fost utilizate diferite modalități de analizare a situației demografice, proiectând în viitoarele decenii evoluția datoriei publice și transferând costurile implicite generațiilor viitoare, evidențiind astfel anumiți indicatori de fiabilitate, spre exemplu soldul primar necesar, care reprezintă soldul bugetar structural necesar pentru asigurarea sustenabilității finanțelor publice;
4. invită Comisia să furnizeze analize permanente ale situației între generații, inclusiv estimări ale viitoarelor datorii publice și ale decalajelor de sustenabilitate în finanțele publice ale statelor membre și să publice rezultatele de o manieră ușor accesibilă și inteligibilă;
5. observă că actualele proiectări ale datoriei publice sunt îngrijorătoare și vor acumula o datorie imensă pentru viitoarele generații și, prin urmare, invită statele membre să reducă deficitele fundamentale structurale și să se orienteze către niveluri mai sustenabile ale datoriei;
6. recomandă ca statele membre să aplice măsuri de creștere a productivității generale și, în special, a productivității serviciilor de asistență socială, inclusiv a serviciilor de asistență medicală și a acordării de îngrijiri persoanelor în vârstă;
7. observă că, în cazul în care anii suplimentari adăugați în timp la speranța de viață ar fi ani fără probleme de sănătate, decalajul dintre finanțele publice ar fi, după unele calcule, cu 1,5% din PIB mai mic și, prin urmare, este deosebit de important ca problemele de sănătate să fie prevenite și tratate într-o fază timpurie;
8. subliniază că este necesară încurajarea regimului pensiilor private și asigurarea faptului că, în medie, pensiile din sectorul public nu sunt mai generoase, în ceea ce privește contribuțiile și beneficiile, decât pensiile comparabile din sectorul privat; constată că fondurile alocate pensiilor din sectorul privat vor juca un rol important în diminuarea viitoarei obligații de a asigura pensii de stat și subliniază necesitatea de a înlocui sistemul finanțat prin repartizare („pay-as-you-go”) cu sisteme finanțate prin capitalizare;
9. își exprimă îngrijorarea cu privire la eșecul multor state membre de a reforma sistemele de pensii; invită Comisia să prezinte o analiză a situației în toate statele membre, evidențiind riscurile pe termen lung pentru fiecare stat membru;
10. solicită ca întregul regim al drepturilor de pensie din sectorul public fără rezervă de fonduri să fie expus prin includerea sa în ponderea datoriei publice în PIB;
11. subliniază necesitatea pentru statele membre de a crește rata participării pe piața muncii prin instituirea de orare flexibile și prin promovarea muncii cu fracțiune de normă și a muncii la domiciliu;
12. încurajează statele membre să acorde sprijin familiilor prin intermediul sistemelor fiscale și de protecție socială și să promoveze oferirea de servicii de îngrijire a copiilor pentru familiile cu copii mici;
13. încurajează statele membre să elimine orice impediment, în special privind regimul fiscal și cel al pensiilor, pentru ca persoanele vârstnice să poată lucra și după ce au împlinit vârsta de pensionare și încurajează instituirea de mecanisme și stimulente eficiente de sprijin, dat fiind că impactul îmbătrânirii populației depinde de rata de ocupare a forței de muncă și de numărul mediu de ore de lucru;
14. consideră că, ținând cont de tendințele demografice, există un mare potențial de dezvoltare de locuri de muncă sustenabile și decente în domeniul serviciilor sociale și de sănătate.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
13.9.2010
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
18
15
3
Membri titulari prezenți la votul final
Burkhard Balz, Sharon Bowles, Udo Bullmann, Pascal Canfin, George Sabin Cutaș, Leonardo Domenici, Derk Jan Eppink, Diogo Feio, Markus Ferber, Elisa Ferreira, Vicky Ford, Jean-Paul Gauzès, Sven Giegold, Liem Hoang Ngoc, Othmar Karas, Wolf Klinz, Jürgen Klute, Astrid Lulling, Hans-Peter Martin, Alfredo Pallone, Antolín Sánchez Presedo, Edward Scicluna, Peter Skinner, Kay Swinburne, Marianne Thyssen, Ramon Tremosa i Balcells, Corien Wortmann-Kool
Membri supleanți prezenți la votul final
Herbert Dorfmann, Sari Essayah, Ashley Fox, Danuta Maria Hübner, Sophia in ‘t Veld, Ramón Jáuregui Atondo, Philippe Lamberts, Olle Ludvigsson, Zoran Thaler
15.7.2010
AVIZ al Comisiei pentru drepturile femeii Ş i egalitatea de gen
destinat Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale
referitor la provocările demografice și solidaritatea între generații
( 2010/2027(INI) )
Raportoare pentru aviz: Edit Bauer
SUGESTII
Comisia pentru drepturile femeii și egalitatea de gen recomandă Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
– având în vedere Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1979 privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor (CEDAW),
– având în vedere Rezoluția sa din 3 februarie 2009
JO C 67 E, 12.03.2010, p.31. privind nediscriminarea pe criterii de sex și solidaritatea intergenerațională;
A. întrucât trebuie avută în vedere dimensiunea specifică de gen ce caracterizează relațiile dintre generații;
B. întrucât, conform obiectivelor ambițioase privind rata ocupării forței de muncă incluse în Strategia UE 2020, rata de ocupare a femeilor și bărbaților în vârstă de 20-64 de ani ar trebui să crească, până în 2020, la 75%, concomitent cu înfruntarea unei provocări demografice,
C. întrucât, în perioadele de evoluție demografică, rolul părinților este extrem de important, având în vedere că aceștia sunt solicitați atât ca angajați, cât și ca (co-)mame și tați și pericolul ca această povară dublă să cadă exclusiv asupra mamelor trebuie eliminat,
D. întrucât schimbările demografice au avut efecte profunde asupra vieții personale și profesionale, în special în cazul femeilor, în timp ce serviciile insuficiente, prestațiile sociale necorespunzătoare, integrarea lentă și dificilă pe piața muncii, perioadele îndelungate petrecute la locuri de muncă nesigure sau temporare și lipsa sprijinului pentru cuplurile tinere se numără printre motivele pentru care tinerii amână întemeierea unei familii și aducerea pe lume a unor copii,
E. întrucât femeile trăiesc mai mult și reprezintă o proporție în creștere a populației vârstnice,
F. întrucât în statele membre și în regiunile în care există un nivel ridicat de ocupare a femeilor, precum și sisteme de asistență socială eficace, flexibile și integrate, rata nașterilor este mai mare,
G. întrucât toate țările europene suferă de o penurie de meseriași specializați făcând parte din generațiile mai tinere, în timp ce experiența și abilitățile persoanelor mai vârstnice sunt subevaluate existând, din această cauză, pericolul ca meseriile să dispară, în special acelea practicate, în mod tradițional, mai ales de femei,
1. solicită acordarea unei atenții speciale perspectivei de gen în analizarea provocării demografice și solidarității, deoarece relațiile dintre femei și bărbați structurează întregul ciclu de viață, de la naștere până la bătrânețe, influențând accesul la resurse și oportunități și modelând strategii de viață în fiecare nouă etapă din viață;
2. consideră că este esențial ca solidaritatea intergenerațională să fie încurajată, cu deosebire în contextul dimensiunii de gen, prin politici fiscale cu obiective precise, măsuri destinate să încurajeze îmbătrânirea activă, politici locative și înființarea unor rețele integrate de servicii destinate copiilor, vârstnicilor, persoanelor cu dizabilități și celor dependente, în vederea ameliorării echilibrului muncă-viață;
3. subliniază necesitatea soluționării diferențelor de salarizare dintre femei și bărbați – în prezent 17% în UE-27 – deoarece acestea conduc la diminuarea veniturilor începând cu nașterea primului copil și, în cele din urmă, la pensii mai mici și o la rată mai mare a sărăciei printre femeile mai în vârstă;
4. subliniază importanța drepturilor în materie de asigurări sociale și pensii stabilite pe bază individuală, cu recunoașterea muncii de îngrijire neplătite;
5. subliniază faptul că viața de familie poate fi reconciliată cu viața profesională numai dacă sarcinile legate de îngrijire, a căror îndeplinire nu este plătită, sunt distribuite mai echilibrat între femei și bărbați și, în cazul în care sunt furnizate servicii de îngrijire destinate familiei, care să fie accesibile și de bună calitate; solicită statelor membre să asigure servicii accesibile, abordabile ca preț, flexibile și de înaltă calitate, în special accesul la servicii de îngrijire a copiilor, cu obiectivul de a oferi condiții pentru 50% din îngrijirea necesară copiilor cu vârsta cuprinsă între 0 și 3 ani și pentru 100% din îngrijirea copiilor cu vârsta cuprinsă între 3 și 6 ani, precum și un acces mai bun la îngrijire pentru alte persoane dependente și aranjamente adecvate în ceea ce privește concediile, atât pentru mame, cât și pentru tați;
6. recunoaște necesitatea de acționa în vederea îmbunătățirii dispozițiilor care reglementează nu numai concediul de maternitate, ci și concediul de paternitate și concediul parental pentru tații care lucrează;
7. recunoaște că femeile mai în vârstă de pe piața muncii sunt adesea, direct sau indirect, victime ale discriminării, chiar ale discriminării multiple, situație care trebuie soluționată în mod adecvat;
8. solicită măsuri de încurajare a muncii voluntare prestate de femeile pensionare și femeile în vârstă care, în acest fel, fac uz de abilitățile lor profesionale;
9. recunoaște rolul important în îngrijire al femeilor mai în vârstă, a căror capacitate este adesea subestimată și care pot contribui la o mai bună conciliere a vieții profesionale cu cea de familie;
10. invită la o implicare mai mare a femeilor din toate grupele de vârstă în programe de învățare pe parcursul întregii vieți;
11. solicită Institutului European pentru Egalitatea de Gen să monitorizeze și să analizeze relațiile dintre generații, bazându-se pe indicatori specifici în funcție de gen și grupă de vârstă;
12. solicită recunoașterea inițiativelor urmărind ajutorarea tinerilor și vârstnicilor care doresc să înființeze împreună societăți intergeneraționale;
13. solicită Comisiei și statelor membre să reexamineze sistemele de asistență socială cu privire la aspectele încă care atrag după sine inegalități considerabile în ceea ce privește pensiile bărbaților și femeilor și să introducă indici de corecție ținând cont de discontinuitățile în materie de contribuții rezultate din angajările pe durată determinată sau îndeplinirea responsabilităților materne;
14. consideră că serviciile la domiciliu destinate vârstnicilor ar putea fi promovate și organizate prin încurajarea unor forme de activitate independentă sau cooperativă, pe baza unor acorduri cu autoritățile locale și prin introducerea unor vouchere destinate familiilor;
15. consideră că un mijloc de soluționare a decalajului digital, un fenomen care afectează în special femeile și conduce la excludere profesională și socială, ar fi acela ca școlile să lanseze inițiative experimentale de alfabetizare TI.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
14.7.2010
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
28
1
Membri titulari prezenți la votul final
Regina Bastos, Edit Bauer, Emine Bozkurt, Marije Cornelissen, Silvia Costa, Tadeusz Cymański, Edite Estrela, Ilda Figueiredo, Iratxe García Pérez, Zita Gurmai, Lívia Járóka, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Nicole Kiil-Nielsen, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Elisabeth Morin-Chartier, Siiri Oviir, Antonyia Parvanova, Nicole Sinclaire, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Eva-Britt Svensson, Marc Tarabella, Britta Thomsen, Anna Záborská
Membri supleanți prezenți la votul final
Jill Evans, Christa Klaß, Mariya Nedelcheva, Chrysoula Paliadeli, Sirpa Pietikäinen, Zuzana Roithová
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
30.9.2010
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
38
2
2
Membri titulari prezenți la votul final
Pervenche Berès, Milan Cabrnoch, David Casa, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Sergio Gaetano Cofferati, Tadeusz Cymański, Frédéric Daerden, Proinsias De Rossa, Frank Engel, Sari Essayah, Ilda Figueiredo, Pascale Gruny, Marian Harkin, Roger Helmer, Nadja Hirsch, Stephen Hughes, Vincenzo Iovine, Liisa Jaakonsaari, Danuta Jazłowiecka, Ádám Kósa, Jean Lambert, Olle Ludvigsson, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Elisabeth Morin-Chartier, Csaba Őry, Siiri Oviir, Rovana Plumb, Konstantinos Poupakis, Sylvana Rapti, Licia Ronzulli, Elisabeth Schroedter, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Traian Ungureanu
Membri supleanți prezenți la votul final
Georges Bach, Edite Estrela, Kinga Göncz, Gesine Meissner, Csaba Sógor, Emilie Turunen
