16.3.2009
PROPUNERE DE REZOLUȚIE
depusă pe baza întrebărilor cu solicitare de răspuns oral B6‑0214/2009 și B6‑0213/2009
în conformitate cu articolul 108 alineatul (5) din Regulamentul de procedură
de Helmuth Markov
în numele Comisiei pentru comerț internațional
referitoare la acordul de stabilire a unui cadru pentru un Acord de parteneriat economic între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și statele partenere din Comunitatea Africii Orientale, pe de altă parte
Rezoluția Parlamentului European referitoare la acordul de stabilire a unui cadru pentru un Acord de parteneriat economic între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și statele partenere din Comunitatea Africii Orientale, pe de altă parte
Parlamentul European ,
–
având în vedere Rezoluția sa din 25 septembrie 2003 referitoare la cea de-a cincea Conferință Ministerială a Organizației Mondiale a Comerțului de la Cancún JO C 77 E, 26.3.2004, p.
393. , Rezoluția sa din 12 mai 2005 referitoare la evaluarea Rundei Doha în urma Deciziei Consiliului General al OMC din 1 august 2004 JO C 92 E, 20.4.2006, p.
397. , Rezoluția sa din 1 decembrie 2005 referitoare la preparativele pentru cea de-a șasea Conferință Ministerială a Organizației Mondiale a Comerțului de la Hong Kong JO C 285 E, 22.11.2006, p.
126. , Rezoluția sa din 23 martie 2006 referitoare la impactul asupra dezvoltării al acordurilor de parteneriat economic (APE) JO C 292 E, 1.12.2006, p.
121. , Rezoluția sa din 4 aprilie 2006 referitoare la evaluarea Rundei Doha în urma Conferinței Ministeriale a OMC de la Hong Kong JO C 293 E, 2.12.2006, p.
155. , Rezoluția sa din 1 iunie 2006 referitoare la comerț și sărăcie: conceperea unor politici comerciale care să maximizeze contribuția comerțului la reducerea sărăciei JO C 298 E, 8.12.2006, p.
261. , Rezoluția sa din 7 septembrie 2006 referitoare la suspendarea negocierilor privind Agenda de dezvoltare de la Doha (ADD) JO C 305 E, 14.12.2006, p.
244. , Rezoluția sa din 23 mai 2007 privind Acordurile de parteneriat economic JO C 102 E, 24.4.2008, p.
301. , Rezoluția sa din 12 iulie 2007 privind Acordul TRIPS și accesul la medicamente, Rezoluția sa din 12 decembrie 2007 privind Acordurile de parteneriat economic JO C 323 E, 18.12.2008, p.
361. și Rezoluția sa din 5 iunie 2008 referitoare la propunerea de regulament al Consiliului de aplicare a unui sistem de preferințe tarifare generalizate de la 1 ianuarie 2009 la 31 decembrie 2011 și de modificare a Regulamentelor (CE) nr.
552/97 și nr.
1933/2006 și a Regulamentelor (CE) nr.
964/2007 și nr.
1100/2006 ale Comisiei Texte adoptate, P6_TA(2008)0252 . ,
–
având în vedere Acordul de parteneriat economic dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și statele partenere din Comunitatea Africii Orientale, pe de altă parte,
–
având în vedere Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific (ACP), pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (Acordul de la Cotonou),
–
având în vedere Concluziile Consiliului Afaceri Generale și Relații Externe din aprilie 2006, octombrie 2006, mai 2007, octombrie 2007, noiembrie 2007 și mai 2008,
–
având în vedere Comunicarea Comisiei din 23 octombrie 2007 privind acordurile de parteneriat economic (COM(2007)0635),
–
având în vedere Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT), în special articolul XXIV,
–
având în vedere Declarația ministerială de la cea de-a patra sesiune a Conferinței Ministeriale a OMC, adoptată la 14 noiembrie 2001 la Doha,
–
având în vedere Declarația Ministerială de la cea de-a șasea sesiune a Conferinței Ministeriale a OMC, adoptată la 18 decembrie 2005 la Hong Kong,
–
având în vedere raportul și recomandările Grupului de lucru privind ajutorul pentru comerț, adoptate de Consiliul General al OMC la 10 octombrie 2006,
–
având în vedere Declarația Mileniului a Organizației Națiunilor Unite din 8 septembrie 2000, care definește Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului (ODM) drept criterii stabilite în mod colectiv de către comunitatea internațională pentru eradicarea sărăciei,
–
având în vedere comunicatul dat publicității la 8 iulie 2005 de Grupul celor Opt la Gleneagles,
–
având în vedere articolul 108 alineatul (5) coroborat cu articolul 103 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A.
întrucât APE ar trebui să fie acorduri compatibile cu normele OMC și să fie destinate sprijinirii integrării regionale și promovării integrării treptate a economiilor din țările ACP în economia mondială, încurajând astfel dezvoltarea lor durabilă pe plan social și economic și contribuind la efortul general de eradicare a sărăciei în țările ACP;
B.
întrucât normele OMC nu impun țărilor APE să-și ia angajamente privind liberalizarea în domeniul serviciilor;
C.
întrucât APE ar trebui utilizate pentru a clădi o relație pe termen lung în care comerțul să sprijine dezvoltarea;
D.
întrucât criza financiară și economică actuală înseamnă că o politică comercială corectă va fi mai importantă ca niciodată pentru țările în curs de dezvoltare;
E.
întrucât APE interimar (AIPE) este axat pe comerțul cu bunuri și pe compatibilitatea cu normele OMC;
F.
întrucât AIPE va avea un impact fundamental asupra evoluției viitoare a dezvoltării economice, sociale și de mediu și asupra politicilor din statele membre ale Comunității Africii Orientale (CAO) și a partenerilor săi comerciali din Africa de Est și de Sud;
G.
întrucât statele CAO au instituit o uniune vamală în 2005 și lucrează la înființarea unei piețe comune până în 2010, a unei uniuni monetare până în 2012 și a unei federații politice a statelor est-africane;
H.
întrucât AIPE poate influența probabil sfera și conținutul unor viitoare acorduri încheiate între țările CAO și alți parteneri comerciali, precum și poziția regiunii în cadrul negocierilor;
I.
întrucât concurența dintre UE și țările ACP este limitată, având în vedere că marea majoritate a exporturilor UE constau, în principal, în produse pe care țările ACP nu le produc, dar de care au nevoie fie pentru consum direct, fie ca inputuri pentru industriile naționale;
J.
întrucât statele partenere din CAO au menționat că doresc să renegocieze o serie de aspecte incluse în AIPE;
K.
întrucât niciunul dintre programele de liberalizare nu prevede ca o țară să înceapă desființarea unor tarife pozitive până în 2015; întrucât țările CAO au la dispoziție 24 de ani pentru a finaliza procesul de liberalizare prevăzut în AIPE;
L.
întrucât angajamentele comerciale trebuie să fie însoțite de sprijin sporit pentru asistența în domeniul comerțului;
M.
întrucât ajutorul pentru comerț este destinat susținerii capacității țărilor în curs de dezvoltare de a beneficia de noi oportunități comerciale și compensării pentru costurile de ajustare și potențialul impact negativ al liberalizării comerțului;
N.
întrucât nicio dispoziție a unui potențial APE complet nu ar trebui să afecteze capacitatea statelor partenere din CAO de a promova accesul la medicamente,
1.
consideră că AIPE trebuie să contribuie la revitalizarea schimburilor comerciale dintre țările ACP și Uniunea Europeană, la o mai mare creștere economică, la integrarea regională, la diversificarea economică și la reducerea sărăciei, precum și la realizarea ODM; îndeamnă, prin urmare, la o punere în aplicare flexibilă, care să țină seama pe deplin de constrângerile legate de capacități ale statelor partenere din CAO;
2.
subliniază că asemenea acorduri nu pot fi considerate satisfăcătoare decât dacă îndeplinesc trei obiective: să ofere țărilor ACP sprijin pentru dezvoltarea durabilă, să promoveze participarea lor la comerțul mondial și să consolideze procesul de regionalizare; subliniază faptul că, în vederea evitării consecințelor negative ale deschiderii economiilor statelor partenere din CAO, este necesar ca Uniunea Europeană să acorde sprijin pentru ca preferințele comerciale să asigure beneficii reale și pentru a consolida dezvoltarea economică și socială;
3.
își reafirmă opinia conform căreia, dacă sunt concepute în mod adecvat, APE reprezintă o ocazie de a revitaliza relațiile comerciale ACP-UE, de a promova diversificarea economică și integrarea regională a țărilor ACP și de a reduce sărăcia în aceste țări;
4.
încurajează părțile participante la negocieri să finalizeze negocierile în cursul anului 2009, conform planificării; încurajează părțile să ia toate măsurile pentru a putea finaliza un APE cuprinzător între țările ACP și Uniunea Europeană înainte de sfârșitul anului 2009, conform planificării;
5.
recunoaște beneficiile pe care semnarea AIPE le-a adus pentru exportatori prin extinderea posibilităților pentru exporturile spre Uniunea Europeană după expirarea la 1 ianuarie 2008 a regimului comercial prevăzut în Acordul de la Cotonou și, prin urmare, prin evitarea prejudiciilor care ar fi putut fi cauzate exportatorilor din ACP dacă aceștia ar fi fost obligați să opereze în cadrul unor sisteme comerciale mai puțin favorabile;
6.
salută accesul liber pe piața Uniunii Europene fără aplicarea de taxe vamale sau contingente oferit de Uniunea Europeană țărilor ACP pentru majoritatea produselor;
7.
subliniază că AIPE este un acord privind comerțul cu bunuri, care are drept scop menținerea și extinderea substanțială a posibilităților de export către UE ale statelor partenere din CAO, atât prin accesul neîngrădit pe piață, cât și prin reguli de origine mai bune;
8.
subliniază faptul că semnarea AIPE reprezintă o etapă necesară spre creșterea durabilă din întreaga regiune și subliniază, în același timp, importanța continuării negocierilor în vederea încheierii unui acord cuprinzător care să încurajeze dezvoltarea comerțului, investițiile și integrarea regională;
9.
reamintește faptul că înființarea unei piețe regionale autentice reprezintă un element fundamental pentru succesul punerii în aplicare a AIPE și că integrarea și cooperarea regionale sunt esențiale pentru dezvoltarea economică și socială a statelor partenere din CAO;
10.
solicită ca orice acorduri dintre Uniunea Europeană și țările din regiunea Africii de Est și de Sud să nu se contrazică reciproc și să nu împiedice integrarea regională din această regiune extinsă;
11.
ia act de stabilirea de perioade de tranziție în cadrul AIPE pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) pentru ca acestea să se poată adapta la schimbările care decurg din aplicarea acordului și îndeamnă autoritățile statelor partenere din CAO să continue sprijinirea intereselor IMM-urilor în negocierile lor pentru încheierea unui APE cuprinzător;
12.
invită Uniunea Europeană să ofere asistență sporită și corespunzătoare atât autorităților din țările ACP, cât și sectorului privat pentru a facilita tranziția economiilor acestora în urma semnării AIPE;
13.
sprijină, prin urmare, scutirile tarifare convenite care se axează pe bunurile agricole și pe anumite produse agricole prelucrate, având în vedere că acestea se bazează în principal pe nevoia de a proteja industriile incipiente sau produsele sensibile din aceste țări;
14.
invită Comisia să clarifice distribuirea actuală a fondurilor în întreaga regiune ACP care decurge din angajamentul privind cheltuielile prioritare din cadrul bugetului majorat aferent ajutorului pentru comerț;
15.
îndeamnă țările interesate să furnizeze informații clare și transparente privind situația economică și politică și dezvoltarea din aceste țări pentru a îmbunătăți cooperarea cu Comisia;
16.
este de acord cu includerea unui capitol de cooperare pentru dezvoltare în cadrul APE cuprinzător care să acopere cooperarea privind comerțul cu bunuri, competitivitatea în materie de aprovizionare, infrastructura pentru îmbunătățirea mediului de afaceri, comerțul cu servicii, chestiunile comerciale, consolidarea capacității instituționale, precum și ajustările fiscale; îndeamnă ambele părți să respecte angajamentul luat de a încheia negocierile privind concurența și achizițiile publice doar atunci când vor exista capacitățile necesare;
17.
reamintește că APE trebuie să sprijine obiectivele, politicile și prioritățile de dezvoltare ale statelor partenere din CAO, nu numai prin structura și conținutul său, ci și prin modalitatea și spiritul în care acesta va fi pus în aplicare;
18.
reamintește adoptarea, în octombrie 2007, a Strategiei UE privind ajutorul pentru comerț, cu angajamentul de creștere a asistenței colective a UE pentru comerț la 2 000 milioane EUR anual până în 2010 (1 000 milioane EUR din partea Comunității, 1 000 milioane EUR din partea statelor membre); insistă ca statele partenere din CAO să primească o parte corespunzătoare și echitabilă;
19.
invită Comisia să clarifice distribuirea fondurilor în întreaga regiune; invită statele membre ale UE să definească o finanțare suplimentară, care să depășească angajamentele bugetare din perioada 2008-2013;
20.
îndeamnă negociatorii oricărui APE complet să vegheze la gestionarea transparentă a resurselor naturale și să determine cele mai bune practici necesare pentru ca țările interesate să își poate maximiza câștigurile din aceste resurse;
21.
insistă asupra faptului că orice APE cuprinzător trebuie să includă și dispoziții cu privire la buna guvernanță, la transparență în mediul politic și la drepturile omului;
22.
subliniază importanța comerțului intra-regional și necesitatea intensificării legăturilor comerciale regionale în vederea asigurării creșterii economice durabile în regiune; subliniază importanța cooperării și înțelegerii dintre diferitele entități regionale;
23.
încurajează continuarea reducerii tarifelor între țările în curs de dezvoltare și grupurile regionale, care reprezintă în prezent 15 până la 25% din valoarea comercială, pentru a promova în continuare schimburile comerciale sud-sud, creșterea economică și integrarea regională;
24.
invită Comisia să depună toate eforturile pentru a reîncepe negocierile privind ADD și să se asigure că acordurile de liberalizare a comerțului continuă să promoveze dezvoltarea în țările sărace;
25.
are convingerea că acordurile cuprinzătoare de parteneriat economic ar trebui să vină în completarea acordului privind ADD, și nu să reprezinte o alternativă la acesta pentru țările ACP;
26.
recunoaște necesitatea unui capitol privind protecția comercială care să cuprindă garanții bilaterale; invită ambele părți să evite utilizarea inutilă a acestor garanții;
27.
solicită o procedură de ratificare promptă pentru ca țările partenere să beneficieze de AIPE fără întârzieri nejustificate;
28.
reamintește că, în timp ce AIPE poate fi considerat ca o primă etapă a procesului, în termeni juridici acesta reprezintă un acord internațional complet independent care ar putea să nu conducă în mod obligatoriu la încheierea unui APE complet;
29.
subliniază faptul că un posibil aviz conform al Parlamentului pentru AIPE nu predetermină poziția Parlamentului privind avizul conform asupra unui potențial APE complet, deoarece procedura de încheiere a acordurilor se referă la două tipuri diferite de acorduri internaționale;
30.
reamintește faptul că CAO este singura regiune în care toți membrii au aderat la AIPE și au oferit programe de liberalizare identice; subliniază faptul că aceste programe trebuie să fie evaluate în mod periodic și revizuite dacă se dovedește că aplicarea lor este prea împovărătoare;
31.
subliniază faptul că AIPE va influența probabil relațiile dintre țările din regiune și partenerii lor comerciali cei mai apropiați și că trebuie să se garanteze faptul că dispozițiile din acordul actual contribuie la facilitarea viitoarelor acorduri comerciale;
32.
invită Comisia să răspundă în mod flexibil la cererile statelor partenere din CAO de a revizui o serie de aspecte din AIPE, printre care: definiția conceptului de „cvasitotalitate a schimburilor comerciale”, programele de liberalizare, clauza națiunii celei mai favorizate (MFN), eliminarea taxelor la export, tratamentul național, garanțiile bilaterale, durata aplicării garanțiilor pentru industriile nou-apărute, a subvențiilor agricole și a mecanismului special de salvgardare (MSS) și clauza suspensivă;
33.
îndeamnă țările ACP să continue procesul de liberalizare și încurajează extinderea unor astfel de reforme dincolo de sfera schimburilor de bunuri și sporirea liberalizării comerțului și serviciilor;
34.
remarcă faptul că APE ar trebui să contribuie la realizarea ODM;
35.
constată că anumite țări ACP, în scopul garantării faptului că toate țările exportatoare sunt tratate în același mod ca și cel mai favorizat partener comercial, au urmărit introducerea în cadrul negocierilor pentru APE a clauzei națiunii celei mai favorizate, care stabilește un tarif normal, nediscriminatoriu asupra importurilor de bunuri;
36.
salută faptul că s-au negociat reguli de origine noi, îmbunătățite și mai flexibile între UE și țările ACP, care ar putea aduce beneficii considerabile țărilor ACP dacă ar fi aplicate în mod adecvat și ținându-se seama în mod corespunzător de nivelurile reduse de capacitate ale acestor țări;
37.
subliniază faptul că exporturile de produse miniere sau din lemn nu ar trebui să compromită fragilitatea ecosistemului, care are un rol decisiv pe continentul african, și că APE ar trebui să prevadă mecanisme de remunerare a serviciilor ecologice prestate de statele partenere din CAO;
38.
subliniază importanța unor mecanisme de monitorizare transparente și adecvate, sub supravegherea eficientă a comisiei competente din Parlamentul European, pentru a asigura coerența generală a politicilor comerciale și de dezvoltare;
39.
consideră că este important ca la punerea în aplicare a APE să se creeze un sistem de monitorizare adecvat, care să fie coordonat de comisia parlamentară competentă, formată din membri ai Comisiei pentru comerț internațional și ai Comisiei pentru dezvoltare, asigurând un echilibru adecvat între menținerea rolului important al Comisiei INTA și o coerență generală a politicilor comerciale și de dezvoltare; această comisie parlamentară ar trebui să funcționeze într-o manieră flexibilă și să colaboreze în mod activ cu Adunarea Parlamentară Paritară ACP - UE (APP); consideră că această monitorizare ar trebui să înceapă după adoptarea fiecărui APE interimar;
40.
solicită mecanisme de monitorizare transparente și adecvate – cu un rol și o influență clare – pentru a urmări impactul APE, prin intermediul unei implicări sporite a țărilor ACP și al unei consultări ample a părților interesate;
41.
salută includerea unei clauze de revizuire în cadrul AIPE, care prevede că, în termen de cel mult cinci ani de la data semnării și ulterior, la fiecare cinci ani, se va efectua o revizuire cuprinzătoare a acordului, inclusiv o analiză a costului și a impactului punerii în aplicare a angajamentelor comerciale; dacă este necesar, trebuie să se aducă modificări dispozițiilor acordului și să se facă adaptări la aplicarea acestora, în conformitate cu și cu respectarea normelor și procedurilor OMC;
42.
invită Consiliul să consulte Parlamentul înainte de a lua vreo decizie cu privire la aplicarea provizorie a acordurilor internaționale - ca în cazul APE - atunci când este necesară procedura avizului conform, având în vedere posibilitatea ca Parlamentul să respingă ulterior acordul internațional, ceea ce ar avea drept consecință încetarea aplicării sale provizorii;
43.
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei, guvernelor și parlamentelor statelor membre și ale țărilor ACP, Consiliului ACP-UE și Adunării Parlamentare Paritare ACP-UE.
