8.3.2010 B7-0170/2010 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declaraţiilor Consiliului şi Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la Cuba
Fiorello Provera
,
Lorenzo Fontana
în numele Grupului EFD
PE439.686v01-00 B7‑0170/2010 Rezoluţia Parlamentului European referitoare la Cuba
Parlamentul European,
– având în vedere rezoluţiile sale anterioare privind situaţia din Cuba,
– având în vedere rezoluţiile sale anterioare referitoare la rapoartele anuale privind situaţia drepturilor omului în lume,
– având în vedere Rezoluţia sa din 14 decembrie 2006 privind urmările Premiului Sakharov Texte adoptate, P6_TA(2006)0601 .
;
– având în vedere declaraţia prezentată de purtătorul de cuvânt al Înaltei Reprezentante a UE/Vicepreşedintei Comisiei cu ocazia decesului dlui Tamayo,
– având în vedere concluziile Consiliului UE din 15 iunie 2009 cu privire la Poziţia Comună a UE privind Cuba,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât apărarea universalităţii şi indivizibilităţii drepturilor omului, inclusiv a drepturilor civile, politice, economice, sociale şi culturale rămâne unul din principalele obiective ale Uniunii Europene,
B. întrucât, la 23 februarie 2010, dl Orlando Zapata Tamayo, un bine-cunoscut activist politic din Cuba, a murit în închisoare, în urma a 83 de zile de greva foamei iniţiate ca protest împotriva refuzului guvernului cubanez de a-i permite să poarte haine albe de disident, în locul uniformei de deţinut impuse, precum şi pentru a denunţa condiţiile de viaţă ale celorlalţi deţinuţi;
C. întrucât rapoartele arată că prizonierii politici fac periodic obiectul unor abuzuri multiple, care includ reeducarea ideologică forţată, detenţia prelungită în izolare şi refuzul oricărui tratament medical;
D. întrucât autorităţile cubaneze refuză în continuare să permită grupului „Damas de Blanco” să vină la sediul Parlamentului European pentru a primi premiul Sakharov, încălcând astfel unul dintre drepturile fundamentale ale omului, şi anume dreptul de a părăsi şi de a reveni liber în propria ţară, consfinţit de Declaraţia Universală a Drepturilor Omului;
E. întrucât articolul 62 din Constituţia Cubei interzice în mod explicit cetăţenilor cubanezi să îşi exercite drepturile fundamentale atunci când acestea contravin „scopurilor statului socialist”;
F. întrucât guvernul cubanez, sub noua conducere asumată de Raúl Castro, continuă să impună conformitatea politică, folosind urmăririle penale, detenţiile pe termen scurt şi lung, hărţuirea, refuzul de a permite ocuparea unui loc de muncă şi restricţiile de deplasare;
G. întrucât guvernul cubanez se bazează din ce în ce mai mult pe dispoziţia din codul penal referitoare la aşa-numita „estado peligroso”, care permite autorităţilor să aresteze o persoană înainte ca aceasta să fi comis vreo ilegalitate, invocând suspiciunea că persoana respectivă ar putea comite în viitor infracţiuni precum difuzarea de exemplare ale Declaraţiei Universale a Drepturilor Omului, organizarea de marşuri paşnice, redactarea de reportaje critice şi încercarea de a organiza sindicate independente;
H. întrucât Cuba se situează pe locul doi, după China, în ceea ce priveşte numărul de jurnalişti aflaţi în închisoare;
I. întrucât în Cuba este necesar să se iniţieze un proces de tranziţie politică în direcţia democraţiei pluripartitiste, la care să participe şi să poată lua decizii toţi cubanezii, în cadrul unui dialog deschis din care să nu fie exclus nimeni;
J. întrucât ar trebui acordată o prioritate deosebită principiilor democraţiei, drepturilor omului şi libertăţilor fundamentale în cadrul dialogului dintre UE, guvernul cubanez şi societatea civilă şi opoziţia democratică din Cuba,
1. continuă să fie serios preocupat de lipsa de progres a situaţiei drepturilor omului în Cuba, în special în domeniul drepturilor civile şi politice şi al reformelor politice; deplânge faptul că cererea Parlamentului European şi a Consiliului de punere imediată în libertate a tuturor prizonierilor politici şi de conştiinţă a rămas fără efect şi subliniază că menţinerea în detenţie a disidenţilor cubanezi din motive legate de idealurile şi activitatea lor politică paşnică contravine Declaraţiei Universale a Drepturilor Omului;
2. condamnă cu fermitate neglijarea de către guvernul cubanez a celor mai fundamentale nevoi umanitare în cazul decesului în închisoare al dlui Orlando Zapata Tamayo; îndeamnă guvernul cubanez să elibereze necondiţionat toţi prizonierii politici, inclusiv pe cei care au fost reţinuţi şi condamnaţi în 2003; îşi exprimă profunda îngrijorare faţă de starea de sănătate a deţinuţilor din închisorile cubaneze; face apel la autorităţile cubaneze să faciliteze accesul imediat al organizaţiilor umanitare internaţionale la închisorile cubaneze;
3. deplânge faptul că, în ciuda transferului de putere de la Fidel Castro către un grup de lideri condus de fratele acestuia, Raul Castro, sistemul politic, economic şi social din Cuba a rămas, în esenţă, neschimbat; subliniază importanţa reformelor structurale economice şi sociale în vederea îmbunătăţirii condiţiilor de viaţă ale poporului cubanez şi încurajează guvernul cubanez să ia măsurile necesare în acest sens;
4. îşi reiterează apelul către guvernul din Cuba de a acorda poporului cubanez libertatea de informare şi de exprimare, inclusiv acces la internet;
5. îndeamnă Consiliul şi Comisia să continue să ia toate măsurile ce se impun pentru a cere eliberarea prizonierilor politici şi pentru a asigura încetarea neîntârziată a hărţuirii adversarilor politici şi a apărătorilor drepturilor omului;
6. îndeamnă instituţiile UE să-şi continue dialogul cu societatea civilă cubaneză, oferindu-şi sprijinul pentru realizarea de schimbări paşnice în Cuba, prin dezvoltarea instrumentelor de cooperare, inclusiv a Instrumentului european pentru democraţie şi drepturile omului;
7. cere autorităţilor cubaneze să permită membrilor opoziţiei politice, activiştilor pentru drepturile omului şi tuturor cetăţenilor să călătorească în străinătate şi să se întoarcă în mod liber în Cuba;
8. consideră că este absolut necesar ca relaţiile politice şi economice - inclusiv ajutorul pentru dezvoltare - dintre UE şi autorităţile cubaneze să fie condiţionate de îmbunătăţiri concrete şi verificabile ale situaţiei drepturilor omului pentru toţi cetăţenii cubanezi, începând cu eliberarea tuturor prizonierilor politici şi de conştiinţă;
9. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, Adunării EUROLAT, guvernului cubanez şi Adunării Naţionale a Puterii Populare, precum şi laureaţilor Premiului Sakharov decernat de Parlamentul European.
