A7-0187/2011
5.5.2011
RAPORT
referitor la Regulamentul (CE) nr.
1905/2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare: lecții învățate și perspective de viitor
(2009/2149(INI))
Comisia pentru dezvoltare
Raportor:
Gay Mitchell
PE 462.563v02-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUȚIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
EXPUNERE DE MOTIVE........................................................................................................13
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................18
PROPUNERE DE REZOLUȚIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitoare la Regulamentul (CE) nr.
1905/2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare: lecții învățate și perspective de viitor
( 2009/2149(INI) )
Parlamentul European,
– având în vedere articolele 208-211, precum și articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),
– având în vedere Regulamentul (CE) nr.
1905/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare
JO L 378, 27.12.2006, p.
41. („Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare” – ICD),
– având în vedere Declarația Mileniului din 8 septembrie 2000, care definește Obiectivele de dezvoltare ale mileniului (ODM) drept criterii stabilite de comun acord de către comunitatea internațională pentru eradicarea sărăciei,
– având în vedere Declarația comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului, a Parlamentului European și a Comisiei privind politica de dezvoltare a Uniunii Europene: „Consensul european”, semnată la 20 decembrie 2005
JO C 46, 24.2.2006, p.
1. ,
– având în vedere Declarația comună privind controlul democratic și coerența acțiunilor externe și Declarația Comisiei privind controlul democratic și coerența acțiunilor externe anexate la Acordul interinstituțional privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară
JO C 139, 14.6.2006, p.
1. ,
– având în vedere declarațiile Comisiei menționate în procesul-verbal al Consiliului de adoptare oficială a poziției comune a Consiliului referitoare la adoptarea ICD
Anexate la Comunicarea Comisiei din 24.10.2006 către Parlamentul European în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) al doilea paragraf din Tratatul CE privind poziția comună a Consiliului referitoare la adoptarea Regulamentului Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare ( COM(2006)0628 ). , în special Declarația Comisiei privind articolul 5 din ICD,
– având în vedere scrisoarea D (2007) 303749 din 5 martie 2007, adresată comisarilor Ferrero-Waldner și Michel de președintele din momentul respectiv al Comisiei pentru dezvoltare, Josep Borrell Fontelles
Înregistrată ca documentul de comitologie nr.
CMT-2007-1709 - anexa înregistrată ca documentul de comitologie nr.
CMT-2007-1709-2. ,
– având în vedere scrisoarea A (2007) 5238 din 26 martie 2007 adresată de comisarul Ferrero-Waldner președintelui din momentul respectiv al Comisiei pentru dezvoltare, Josep Borrell Fontelles
Înregistrată ca documentul de comitologie nr.
CMT-2007-1709-3. ,
– având în vedere „Directivele privind stabilirea formularelor pentru sistemul de notificare a țărilor creditoare” prezentate de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE/CAD)
DCD/CAD (2007)39/final din 4.9.2007, 145 de pagini. ,
– având în vedere Hotărârea Curții de Justiție din 23 octombrie 2007 pronunțată în cauza Parlamentul European/Comisia Comunităților Europene, C-403/05, având ca obiect o cerere de anulare a deciziei Comisiei de aprobare a unui proiect referitor la securitatea frontierelor în Republica Filipine [decizie adoptată în temeiul Regulamentului (CEE) nr.
443/92],
– având în vedere Regulamentul (CE) Nr.
1337/2008 din 16 decembrie 2008 al Parlamentului European și al Consiliului de creare a unui mecanism de reacție rapidă la creșterea prețurilor la produsele alimentare în țările în curs de dezvoltare
JO L 354, 31.12.2008, p.
62. ,
– având în vedere Concluziile Președinției Consiliului European din 29-30 octombrie 2009 (Doc.
15265/09),
– având în vedere Decizia Consiliului din 26 iulie 2010 privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE)
JO L 201, 3.8.2010, p.
30. ,
– având în vedere Comunicarea Comisiei din 19 octombrie 2010 intitulată „Revizuirea bugetului UE” ( COM(2010)0700 ),
– având în vedere Cartea verde a Comisiei din 19 octombrie 2010 intitulată „Viitorul sprijinului bugetar al UE acordat țărilor terțe” ( COM(2010)0586 ),
– având în vedere Cartea verde a Comisiei din 10 noiembrie 2010 intitulată „Politica de dezvoltare a UE în sprijinul creșterii favorabile incluziunii și al dezvoltării durabile: Sporirea impactului politicii de dezvoltare a UE” ( COM(2010)0629 ),
– având în vedere Rezoluția sa din 15 februarie 2007 privind proiectele de decizie ale Comisiei de stabilire a documentelor naționale de strategie și a programelor indicative pentru Malaysia, Brazilia și Pakistan
JO C 287 E, 29.11.2007, p.
507. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 7 iunie 2007 privind proiectul de decizie a Comisiei de stabilire a documentelor de strategie regională și a programelor indicative regionale pentru Mercosur și America Latină
JO C 125 E, 22.5.2008, p.
213. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 21 iunie 2007 privind proiectul de decizie a Comisiei de stabilire a unui Document de strategie regională 2007-2013 și a unui Program indicativ multianual pentru Asia
JO C 146E, 12.6.2008, p.
337. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 12 iulie 2007 privind controlul democratic asupra punerii în aplicare a Instrumentului de finanțare a cooperării pentru dezvoltare (ICD)
JO C 175E, 10.7.2008, p.
595. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 25 octombrie 2007 privind proiectul de decizie a Comisiei de stabilire a unei Măsuri specifice 2007 pentru Irak
JO C 263E, 16.10.2008, p.
624. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 9 iulie 2008 privind proiectul de decizie a Comisiei de stabilire a programelor de acțiune anuale pentru Brazilia și pentru Argentina pentru anul 2008
JO C 249E, 3.12.2009, p.
19. ,
– având în vedere Rezoluția sa din 15 martie 2007 privind autoritățile locale și cooperarea pentru dezvoltare
JO C 301E, 13.12.2007, p.249. ,
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Autoritățile locale: actori în slujba dezvoltării” ( COM(2008)0626 ),
– având în vedere dialogul structurat inițiat în 2010 de către Comisia Europeană cu scopul de a implica organizațiile societății civile (OSC) și autoritățile locale (AL) în acțiunile de cooperare pentru dezvoltare ale CE,
– având în vedere Rezoluția sa din 6 mai 2009 referitoare la proiectul de decizie a Comisiei de instituire a Programului anual de acțiune 2009 privind actorii nestatali și autoritățile locale în domeniul dezvoltării (Partea a II-a: Proiecte specifice)
JO C 212E, 5.8.2010, p.8. ,
– având în vedere Rezoluția sa legislativă din 3 februarie 2011 referitoare la poziția în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării unui regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr.
1905/2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare
Texte adoptate P7_TA(2011)0032 . ,
– având în vedere Rezoluția sa legislativă din 3 februarie 2011 referitoare la poziția Consiliului în primă lectură în vederea adoptării regulamentului Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr.
1905/2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare
Texte adoptate P7_TA(2011)0030 . ,
– având în vedere Rezoluția sa legislativă din 3 februarie 2011 referitoare la poziția în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării unui regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr.
1934/2006 al Consiliului privind stabilirea unui instrument financiar pentru cooperarea cu țările industrializate și celelalte țări și teritorii cu venituri ridicate
Texte adoptate P7_TA(2011)0033 . ,
– având în vedere articolul 48 din Regulamentul său de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru dezvoltare ( A7-0187/2011 ),
A. întrucât, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din ICD, obiectivul primordial al cooperării prevăzute de instrumentul respectiv constă în „eradicarea sărăciei în țările partenere”, inclusiv „eforturile menite să atingă Obiectivele de dezvoltare ale mileniului”(ODM);
B. întrucât, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din ICD, toate măsurile luate în cadrul programelor geografice și 90% din cheltuielile prevăzute în cadrul programelor tematice trebuie să satisfacă criteriile aplicabile asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD) definite de OCDE/CAD;
C. întrucât, potrivit calculelor Comisiei, doar 0,2% din angajamentele finanțate în cadrul programelor tematice ale ICD în perioada 2007-2009 nu îndeplinesc criteriile AOD;
D. întrucât, în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului („Decizia privind comitologia”)
JO L 184, 17.7.1999, p.
23. , Parlamentul a lansat în 2007 un proces de control democratic asupra punerii în aplicare a Regulamentului (CE) nr.
1905/2006, incluzând toate documentele de strategie națională (DSN), documentele de strategie regională (DSR), documentele de strategie tematică (DST), programele indicative multianuale și majoritatea programelor de acțiune anuale (PAA);
E. întrucât, în conformitate cu Declarația comună privind controlul democratic și coerența acțiunilor externe și Declarația Comisiei privind controlul democratic și coerența acțiunilor externe anexate la Acordul interinstituțional privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară, Comisia s-a angajat „să țină seama în mod adecvat de poziția Parlamentul European la punerea în aplicare a strategiilor”;
F. întrucât principiile asumării responsabilității, participării și bunei guvernanțe impun o abordare multilaterală în care diferiții parteneri din procesul de dezvoltare, cum ar fi autoritățile locale sau actorii nestatali, să acționeze în mod complementar și coerent; și întrucât este important, cu toate acestea, să se realizeze o distincție clară între rolul specific al autorităților locale și cel al actorilor nestatali, în ceea ce privește sfera de competență, legitimitatea și controlul democratic ale acestora, experiența lor în administrarea afacerilor locale și implicarea lor în punerea în aplicare a politicilor publice;
G. întrucât finanțarea acordată de UE pentru cooperarea internațională cu Africa provine de la patru instrumente geografice: FED pentru țările africane ACP, ACDC pentru Africa de Sud, IEVP pentru cinci state din Africa de Nord și ICD pentru programele tematice;
H. întrucât Comisia s-a angajat să dedice, până în 2009, 20% din asistența alocată în cadrul programelor ICD pe țări pentru educația de bază și secundară și pentru asistența medicală de bază, prin sprijinirea proiectelor și a programelor sau prin sprijin bugetar în aceste domenii, stabilind o medie între toate zonele geografice;
I. întrucât UE s-a angajat să atingă ținta colectivă de cheltuire a 0,7% din venitul său național brut (VNB) pentru AOD până în 2015;
J. întrucât Summitul Pământului 2012 are ca scop să garanteze unui angajament politic reînnoit față de dezvoltarea durabilă, să evalueze progresul înregistrat în cazul obiectivelor convenite la nivel internațional cu privire la dezvoltarea durabilă și să abordeze noile provocări care apar;
K. întrucât la articolul 290 din TFUE se prevede că un act legislativ poate delega Comisiei competența de a adopta acte fără caracter legislativ și cu domeniu de aplicare general, care completează sau modifică anumite elemente neesențiale ale actului legislativ,
Lecții învățate
1. salută dorința Comisiei de a-și onora angajamentul de a purta un dialog periodic cu Parlamentul cu privire la aplicarea ICD; recunoaște eforturile depuse în vederea informării grupurilor de lucru din domeniul ICD ale Parlamentului cu privire la modul în care comentariile sale referitoare la documentele de strategie au fost luate în considerare la elaborarea PAA;
2. constată că, mai ales în timpul evaluării la jumătatea perioadei, dialogul dintre Comisie și Parlamentul European ca parte a exercițiului de control democratic a contribuit la evitarea adoptării unor documente de strategie cuprinzând dispoziții ultra vires și la asigurarea conformității acestor documente cu cerințele Regulamentului privind ICD și, în special, cu principiile de eligibilitate pentru AOD;
3. regretă că anumite observații pe care Parlamentul le-a făcut în decursul procesului de control democratic, în special cu privire la lipsa unui accent pe sărăcie și ODM, nu au fost luate în considerare în mod corespunzător de către Comisie;
4. regretă că, în timp ce Consensul european pentru dezvoltare (2005) și ICD subliniază importanța asumării responsabilității, implicarea parlamentelor naționale în elaborarea documentelor de strategie națională a fost extrem de redusă în practică; regretă că Comisia nu a pus în aplicare în mod corespunzător dispozițiile de la articolele 19,20 și 33 din Regulamentul (CE) nr.
1905/2006 referitoare la consultarea actorilor nestatali și a autorităților locale;
5. observă că „o strategie favorabilă creșterii” nu ar trebui confundată cu o strategie de dezvoltare pe termen lung care presupune finanțarea obiectivelor pe termen lung precum sănătatea, educația, accesul la energie în zonele rurale, sprijinul pentru micii agricultori etc.;
6. regretă faptul că, drept răspuns la rezoluțiile Parlamentului care evidențiau nerespectarea cerinței prevăzute la articolul 2 alineatul (4) din regulament referitoare la îndeplinirea criteriilor de eligibilitate pentru AOD, Comisia a modificat sau a eliminat doar 3 dintre cele 11 proiecte de măsuri de punere în aplicare vizate;
7. regretă faptul că comitetul înființat în temeiul articolului 35 din ICD nu a reacționat la rezoluțiile Parlamentului care au semnalat că Comisia și-a depășit competențele de executare; constată cu îngrijorare faptul că activitatea de control substanțială desfășurată de Parlament nu a găsit ecou în rândul reprezentanților statelor membre din comitetul ICD și îndeamnă statele membre să își asume responsabilitățile care le revin și să garanteze, în strânsă colaborare cu Parlamentul, că măsurile propuse de Comisie sunt în deplină conformitate cu dispozițiile ICD;
8. solicită Comisiei să indice, în ordinea priorităților și a ponderii, criteriile pe care le-a utilizat pentru alocarea fondurilor între țările și regiunile ICD și diferitele sectoare de activitate în cadrul fiecărui program geografic și tematic;
9. consideră că numeroase documente de strategie națională sau regională nu alocă suficiente resurse obiectivului primordial al ICD de eradicare a sărăciei în contextul dezvoltării durabile și că numeroase documente nu precizează clar măsura în care acțiunile propuse vor contribui la realizarea ODM;
10. atrage atenția în mod deosebit asupra cerinței de eligibilitate pentru AOD în cazul programelor geografice din cadrul ICD și îndeamnă Comisia și SEAE să asigure respectarea integrală a acestei obligații juridice în fiecare caz;
11. subliniază că garantarea coerenței politicilor în domeniile dezvoltării, asumarea procesului de dezvoltare și nefragmentarea ajutoarelor este esențială pentru asigurarea eficacității ajutoarelor;
Perspective: principii
12. subliniază că UE are în continuare nevoie de un instrument specific de finanțare a cooperării pentru dezvoltare, care să vizeze exclusiv țările în curs de dezvoltare și să urmărească în mod explicit obiectivele definite la articolul 208 din TFUE; insistă ca cifrele anuale privind AOD în perioada următorului cadru financiar multianual (CFM) să crească în termeni reali pentru a atinge obiectivul colectiv de cheltuire a 0,7 din VNB pentru AOD până în 2015;
13. subliniază că respectarea integrală a criteriilor privind AOD, în special a cerinței OCDE/CAD ca „fiecare operațiune să fie efectuată cu scopul principal de a promova dezvoltarea economică și bunăstarea țărilor în curs de dezvoltare”
A se vedea OCDE/CAD: „Directive privind stabilirea formularelor pentru sistemul de notificare a țărilor creditoare”. , trebuie să rămână o condiție pentru toate măsurile care urmează să fie finanțate ca parte a programelor geografice din cadrul noului instrument; solicită o cotă AOD pentru programele tematice mai strictă decât cea din cadrul actualului ICD, în special pentru programele tematice privind „migrația și azilul”, în cazul cărora Comisia nu a demonstrat clar modul în care activitățile finanțate în contextul controlului frontierelor îndeplinesc criteriile OCDE/CAD privind eligibilitatea pentru AOD;
14. subliniază că realizarea ODM trebuie să rămână obiectivul prioritar al instrumentului până în 2015; îndeamnă Comisia să garanteze că ajutorul UE continuă să fie coerent cu obiectivele de dezvoltare convenite la nivel internațional și cu cele care vor fi adoptate de ONU și de alte organizații internaționale competente pentru perioada de după 2015;
15. recunoaște nevoia de cooperare non-AOD cu multe țări în curs de dezvoltare pentru furnizarea de bunuri publice mondiale; consideră că acest tip de cooperare ar trebui reglementat, canalizându-se fonduri printr-unul sau mai multe instrumente separate, pentru a asigura transparența și a proteja natura distinctivă a cooperării pentru dezvoltare ca domeniu autonom de politică în domeniul relațiilor externe; insistă, în conformitate cu angajamentul asumat la Consiliul European din 29-30 octombrie 2009, ca finanțarea pentru atenuarea schimbărilor climatice să nu submineze și să nu pericliteze combaterea sărăciei și realizarea de progrese continue în ceea ce privește ODM și ca puținele fonduri disponibile în cadrul AOD pentru reducerea sărăciei să nu fie direcționate către alte obiective decât cele de dezvoltare în țările în curs de dezvoltare; subliniază că definiția AOD stabilită de OCDE nu ar trebui modificată și invită Comisia să se asigure că proiectele de dezvoltare finanțate de UE nu zădărnicesc eforturile de la nivel mondial de atenuare a schimbărilor climatice, precum și că toate aceste proiecte sunt rezistente la schimbările climatice, în special în cazul proiectelor mari de infrastructură sau al proiectelor din insulele mici care vor fi primele ce vor suferi consecințele schimbărilor climatice;
16. își exprimă îngrijorarea, într-o perioadă de constrângeri severe asupra bugetului public, cu privire la accentul deosebit pus pe investițiile în sectorul privat ca mijloc de mobilizare a mai multor resurse financiare pentru dezvoltare; subliniază că cooperarea pentru dezvoltare este singura politică de acțiune externă (pe lângă ajutorul umanitar) care nu a fost concepută pentru a servi interesele UE, ci pentru a apăra interesele populațiilor celor mai marginalizate și mai vulnerabile de pe planetă; prin urmare, îndeamnă Comisia să garanteze că orice finanțare publică utilizată pentru a sprijini investițiile în sectorul privat în sud nu este deturnată de la sectoare care sunt și așa subfinanțate (cum este cazul programelor pentru actorii nestatali și autoritățile locale, de exemplu) și că un astfel de sprijin va permite efectiv dezvoltarea sectorului privat național și a întreprinderilor mici și mijlocii din țările cu venituri mici;
17. este de acord că se impune o abordare diferențiată a diverselor țări în curs de dezvoltare și că ajutorul financiar tradițional ar putea deveni mai puțin relevant pentru țările emergente; consideră că ajutorul pentru țările emergente, promovând totodată o creștere economică durabilă, ar trebui să se axeze totuși pe consolidarea politicii fiscale a țării partenere și pe promovarea mobilizării veniturilor interne care ar trebui să conducă la reducerea sărăciei și a dependenței de asistență;
18. îndeamnă Comisia să ofere un sprijin sporit pentru a asista țările în curs de dezvoltare și țările emergente în realizarea reformelor fiscale, cu scopul de a sprijini instituirea unor sisteme fiscale eficace, eficiente, echitabile și durabile; invită Comisia să integreze în mod eficient principiile bunei guvernanțe în chestiuni fiscale în programarea, punerea în aplicare și monitorizarea documentelor de strategie națională și regională, adoptând totodată măsurile necesare pentru a pune în aplicare sistemul de raportare pe țară de către întreprinderile transnaționale;
19. subliniază că viitorul instrument de cooperare pentru dezvoltare ar trebui să acopere în continuare toate țările din regiunile geografice care fac obiectul său, în conformitate cu lista OCDE/CAD a țărilor în curs de dezvoltare;
20. solicită o coordonare mai strânsă între Comisie și statele membre pentru a pune în aplicare dispozițiile articolului 210 din TFUE și sprijină elaborarea unor documente comune de strategie europeană; consideră că toate documentele de programare ale UE pentru fiecare țară și regiune ar trebui să includă profiluri detaliate și actualizate ale donatorilor, precum și un capitol special privind eficacitatea ajutorului UE, specificând măsurile luate pentru a spori coordonarea, armonizarea și complementaritatea donatorilor și pentru a îmbunătăți diviziunea muncii între donatori și în special între statele membre ale UE;
21. reiterează solicitarea ca Fondul european de dezvoltare (FED) să fie inclus în bugetul UE, ceea ce ar simplifica procedurile și ar spori eficacitatea și eficiența ajutorului UE; insistă ca acest lucru să nu conducă la nicio reducere a cuantumului total al fondurilor puse la dispoziție la nivelul UE pentru ICD și FED și a cuantumului total al fondurilor puse la dispoziție la nivelul UE pentru AOD;
22. consideră că sprijinul pentru grupurile vulnerabile (femei, persoane cu handicap, tineri și șomeri, populație indigenă), precum și pentru integrarea dimensiunii de gen și pentru alte „chestiuni transversale” trebuie consolidat; insistă asupra faptului că instrumentul care va succeda ICD are nevoie de repere clare în documentele de programare pentru a garanta că impactul intervențiilor UE în aceste domenii poate fi măsurat;
23. subliniază că implicarea autorităților locale în politicile de dezvoltare este esențială pentru realizarea ODM și asigurarea buni guvernanțe; subliniază în special faptul că autoritățile locale au un rol esențial în domenii precum educația, combaterea foametei, sănătatea, apa, salubritatea, coeziunea socială și dezvoltarea economică locală etc.; consideră, prin urmare, că este esențial ca rolul acestora să fie consolidat în următorul instrument financiar, în conformitate cu principiul asumării procesului de dezvoltare;
24. subliniază necesitatea unui dialog periodic și structurat al Comisiei și SEAE cu actorii nestatali și cu autoritățile locale cu privire la programarea, punerea în aplicare și evaluarea documentelor de strategie; insistă, prin urmare, asupra necesității de a lua în considerare concluziile dialogului structurat în viitoarele instrumente financiare;
25. subliniază nevoia unor dispoziții flexibile care să permită UE să răspundă schimbărilor în materie de necesități și priorități; sugerează o examinare a modelului FED al unor sume limitate pentru fiecare țară în cadrul ajutorului neprogramat ca posibil model pentru viitorul instrument de cooperare pentru dezvoltare; subliniază totuși că fondurile utilizate într-un mod mai flexibil trebuie să urmărească obiective de dezvoltare reale;
26. consideră că noul instrument de cooperare pentru dezvoltare ar trebui să constituie fundamentul unui ajutor mai specific și mai flexibil în situații de vulnerabilitate; consideră că noua arhitectură financiară ar trebui să contribuie la crearea unei legături adecvate între ajutorul de urgență, reabilitare și dezvoltare prin flexibilitatea și complementaritatea mecanismelor de finanțare;
Perspective: programele geografice și tematice
27. solicită ca un procentaj de referință de 20% din cheltuielile din cadrul programelor geografice care urmează să fie alocat serviciilor sociale de bază definite de ONU în ODM (indicatorul 8.2 pentru obiectivul 8: „Crearea unui parteneriat mondial pentru dezvoltare”);
28. insistă asupra aplicării unor criterii stricte de eligibilitate pentru sprijinul bugetar; solicită insistent Comisiei să nu utilizeze sprijinul bugetar în țări unde nu se poate asigura transparența cheltuielilor publice, ca sprijinul bugetar să fie însoțit întotdeauna de acțiuni de consolidare a controlului parlamentar și a capacităților de audit în țările beneficiare și de creștere a transparenței și a accesului publicului la informații, precum și ca societatea civilă să fie implicată în monitorizarea sprijinului bugetar;
29. recunoaște rolurile importante ale societății civile în dezvoltare, cum ar fi cel de supraveghere a guvernului pentru a asigura responsabilizarea acestuia, și solicită alocarea unor fonduri adecvate către societatea civilă în țările în curs de dezvoltare;
30. reiterează solicitarea sa către Comisie de a furniza o analiză financiară detaliată care să indice sprijinul bugetar general, sprijinul sectorial, sprijinul pentru fiecare proiect și sprijinul sub orice altă formă acordat autorităților locale; subliniază că această viziune de ansamblu ar îmbunătăți coerența ajutorului acordat autorităților locale și ar îmbunătăți guvernanța în țările partenere;
31. constată că toate programele tematice din cadrul ICD și-au dovedit relevanța și subliniază faptul că este imperativ să se mențină atât programele tematice, cât și cele geografice, dar solicită o anumită reorientare ținând cont de noile provocări, cum ar fi criza financiară și economică mondială, criza alimentară mondială, schimbările climatice și nevoile speciale ale statelor fragile și ale celor în tranziție;
32. subliniază faptul că migrația este un domeniu în care este în mod clar necesar să se acorde prioritate coerenței politicilor pentru dezvoltare față de proiectele UE pe termen scurt privind migrația, care vizează în special combaterea imigrației ilegale; evidențiază faptul că fondurile de dezvoltare în domeniul migrației nu ar trebui utilizate pentru a consolida gestionarea frontierelor și a combate imigrația ilegală; insistă ca orice viitor program tematic privind migrația să fie aliniat pe deplin la obiectivele de dezvoltare ale UE și ca finanțarea de bază din cadrul acestui program să îndeplinească criteriile de eligibilitate pentru AOD; subliniază în special faptul că proiectele care abordează migrația sud-sud ar trebui să aibă prioritate în cadrul programului tematic;
33. subliniază că un nou program tematic, intitulat „Investiția în resursele umane”, trebuie să se concentreze pe realizarea ODM care înregistrează întârzierile cele mai mari, dar fără să se limiteze la acestea, cu o atenție deosebită pentru țările și regiunile cu indicatori ODM critici; subliniază că educația de bază și alfabetizarea reprezintă punctul de plecare al procesului de sensibilizare a populației și al asumării procesului de dezvoltare; solicită, așadar, ca programul să se concentreze pe educație ca instrument de emancipare și participare;
34. consideră că noul instrument ar trebui să prevadă o abordare diferențiată a finanțării pentru organizațiile societății civile și a finanțării pentru autorităților locale și să evite concurența inutilă dintre cele două tipuri de actori; subliniază necesitatea de a soluționa problema depășirii cotelor de înscriere din cadrul programului actual; solicită ca rezultatele dialogului structurat să se reflecte pe deplin în viitorul program tematic și în modalitățile de ajutor propuse;
35. subliniază faptul că unul dintre motivele pentru care ODM nu au fost realizate este nerecunoașterea contribuției pe care mediul, resursele naturale și ecosistemele o au la dezvoltarea umană și la eradicarea sărăciei; constată cu îngrijorare că, deși actuala AOD a UE alocă chestiunilor legate de mediu doar 3% din totalul cheltuielilor, o problemă suplimentară constă în faptul că o parte din fondurile acordate de UE și de statele membre țărilor în curs de dezvoltare sunt investite în proiecte care mai curând stimulează schimbările climatice în loc să le atenueze; subliniază că trebuie îmbunătățită coerența politicilor pentru dezvoltare în domeniul schimbărilor climatice, în special în ceea ce privește finanțarea proiectelor legate de climă și integrarea preocupărilor legate de schimbările climatice în acțiunile UE de cooperare pentru dezvoltare;
36. subliniază faptul că, în Raportul său special nr.
6/2006, Curtea de Conturi a indicat că, începând din 2001, UE a înregistrat progrese limitate în ceea ce privește integrarea mediului în acțiunile sale de cooperare pentru dezvoltare, întrucât documentele de strategie națională nu au ținut seama suficient de problemele de mediu; în consecință, îndeamnă Comisia să se asigure că problemele de mediu sunt mai bine integrate și monitorizate în mod sistematic în toate politicile externe și instrumentele financiare, în special având în vedere probleme actuale ridicate de schimbările climatice și de pierderea biodiversității;
37. reafirmă că articolul 290 din TFUE se aplică integral în cazul ICD și subliniază, prin urmare, că aplicarea procedurii actelor delegate este obligatorie pentru deciziile care îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 290 din TFUE, printre care stabilirea obiectivelor generale, a priorităților, a rezultatelor preconizate și a alocărilor financiare;
o
o o
38. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, precum și guvernelor și parlamentelor statelor membre.
EXPUNERE DE MOTIVE
Introducere
2011 este un moment strategic pentru a trage învățămintele din cei patru ani de aplicare a Regulamentului (CE) nr.
1905/2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare (ICD).
Comisia a anunțat că-și va prezenta propunerile pentru cadrul financiar multianual (CFM) post-2013 înainte de vacanța de vară și propunerile legislative pentru instrumentele de finanțare a acțiunilor externe mai târziu în cursul acestui an.
Scopul acestui raport constă în stabilirea din timp a poziției Parlamentului în ceea ce privește un nou instrument de finanțare destinat acțiunilor UE de cooperare pentru dezvoltare, pe baza lecțiilor învățate în decursul controlului pe care l-am efectuat asupra aplicării ICD.
Lecții învățate
După intrarea în vigoare a ICD, Comisia pentru dezvoltare a Parlamentului European a înființat patru grupuri de lucru permanente (în prezent, cinci) pentru a exercita dreptul de control al Parlamentului asupra tuturor documentelor de programare majore propuse de Comisie.
Acest proces a dus la un dialog profund, permanent și structurat între DEVE și Comisie și a constituit un proces util de învățare pentru ambele instituții: am aflat despre dificultățile întâmpinate de Comisie în timpul programării, iar raportorul speră că Comisia a devenit, de asemenea, mai conștientă de semnificația practică a controlului democratic exercitat de Parlament și de metodele noastre de lucru.
Cu toate că dialogul a fost constructiv, iar Comisia a depus eforturi deosebite pentru a informa grupurile de lucru cu privire la măsurile întreprinse în urma recomandărilor Parlamentului, din păcate, acesta nu a determinat Comisia să acorde atenție multor cereri ale comisiei noastre și nici rezoluțiilor adoptate de Parlament
Comisia a prezentat cinci rezoluții adoptate în plen în temeiul articolului 81 din Regulamentul de procedură al Parlamentului, semnalând Comisiei că și-a depășit competențele de executare în cazul a 11 proiecte de măsuri.
Cu toate acestea, Comisia și-a adaptat sau și-a retras proiectul de decizie numai în trei cazuri. ; poziția Parlamentului s-a reflectat doar sporadic în proiectele de măsuri de punere în aplicare pe care Comisia le-a prezentat comitetului de gestionare a ICD.
De asemenea, am fost dezamăgiți să constatăm că activitatea de control substanțială efectuată de Parlament nu a avut niciun ecou în rândul reprezentanților statelor membre din cadrul comitetului ICD.
Spre deosebire de Parlament, statele membre nu au părut să se concentreze pe verificarea respectării de către propunerile Comisiei a dispozițiilor legale ale ICD (în special cerința de compatibilitate cu AOD).
Principala problemă care a ieșit la lumină în urma dialogului nostru pare să fie dificultatea înțelegerii sau a acceptării rolului specific care îi revine cooperării pentru dezvoltare în contextul acțiunii externe a UE.
Acest lucru este ușor de înțeles: principalul nostru partener în Comisie a fost DG RELEX, al cărei mandat principal a constat în promovarea intereselor UE în restul lumii.
Este necesară o adaptare mentală pentru a înțelege faptul că, de fapt, cooperarea pentru dezvoltare este tocmai unicul domeniu politic de acțiune externă (în afară de ajutorul umanitar) care nu a fost conceput să servească intereselor UE, ci să apere interesele celor mai vulnerabile și marginalizate populații de pe această planetă: combaterea sărăciei, dezvoltarea umană, socială și economică durabilă – pe scurt: dreptul la o viață decentă pentru toată lumea.
Dificultatea în ceea ce privește recunoașterea mandatului specific și diferit al politicii noastre de dezvoltare și transpunerea acesteia în programe și măsuri concrete poate fi observată în anumite documente de programare emise de Comisie în cadrul ICD.
Prin urmare, acestea nu pun în mod clar accentul pe eradicarea sărăciei în contextul dezvoltării durabile și al Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM), care este obiectivul esențial și de primordial al ICD.
Parlamentul recunoaște în mod clar importanța pentru UE a anumitor activități din țările în curs de dezvoltare (inclusiv contactele culturale, de la cetățean la cetățean, dialogul politic etc.) care nu îndeplinesc criteriile pentru asistența oficială pentru dezvoltare (AOD) definite de OCDE/CAD.
Cu toate acestea, ele nu trebuie să fie finanțate din bugetul UE pentru dezvoltare.
Prin urmare, Parlamentul a solicitat crearea unui instrument care ar permite UE să finanțeze asemenea acțiuni din alte surse decât ICD.
Reiterându-și poziția potrivit căreia așa-numitul instrument „ITI+” nu trebuie să fie finanțat printr-un transfer de fonduri din ICD, Parlamentul va continua să se implice în mod constructiv în negocierile în curs cu privire la acest regulament.
Raportorul recunoaște că, mai ales în timpul evaluării la jumătatea perioadei a documentelor de strategie din 2009/2010, dialogul de control democratic a contribuit la evitarea adoptării unor documente de strategie cuprinzând dispoziții ultra vires .
Totuși, controlul nostru a confirmat, de asemenea, că riscul amestecului intereselor de politică externă, lipsa accentului pe sărăcie și pe ODM și preocupările cu privire la o consultare adecvată a părților interesate continuă să existe.
Perspective
În ceea ce privește dezbaterea cu privire la următorul CFM, Comisia a precizat că poate regândi structura generală a instrumentelor de finanțare externă.
Simplificarea în continuare și adaptarea la noile provocări, cum ar fi schimbările climatice, precum și alocarea locului corespunzător pentru dimensiunea externă a politicilor interne ale UE sunt aspecte importante care trebuie luate în considerare.
În această etapă de debut, raportorul nu va face sugestii detaliate privind arhitectura, ci se va concentra mai degrabă asupra principiilor-cheie care trebuie să se reflecte în viitoarea politică de dezvoltare a UE.
Primul dintre aceste principii-cheie și punctul de plecare al reflecțiilor noastre îl reprezintă necesitatea unui instrument separat de cooperare pentru dezvoltare, care să vizeze în mod specific și exclusiv țările în curs de dezvoltare și să urmărească obiectivele definite la articolul 208 din TFUE.
În scopul transparenței, cooperarea non-AOD cu țările în curs de dezvoltare (inclusiv cele „emergente”) ar trebui să fie realizată printr-un instrument separat.
O revizie generală a arhitecturii ar trebui să ducă, de asemenea, la soluționarea unei anomalii care durează de decenii: pentru a asigura egalitatea de tratament pentru toate țările în curs de dezvoltare și pentru a spori răspunderea democratică a tuturor politicilor de dezvoltare ale UE, FED ar trebui introdus în bugetul UE.
Este totuși posibil ca această măsură să nu ducă la nicio reducere în termeni reali a finanțării ICD sau FED (în comparație cu nivelurile existente), nici a cuantumului total al fondurilor puse la dispoziție la nivelul UE pentru AOD.
Finanțare adecvată
Viitorul instrument pentru furnizarea asistenței pentru dezvoltare a UE trebuie să fie dotat în mod corespunzător din punct de vedere financiar.
UE s-a angajat să atingă obiectivul colectiv de cheltuire a 0,7 % din VNB-ul său pentru AOD până în 2015.
Pentru a atinge acest obiectiv, nivelul actual al asistenței UE va trebui să crească considerabil.
Date fiind valoarea adăugată a ajutorului Comisiei și rolul nou al Comisiei în coordonarea politicilor de dezvoltare ale Uniunii și ale statelor membre (articolul 210 din TFUE), procentul din AOD care trece prin bugetul UE ar trebui să rămână cel puțin stabil.
Cifrele anuale privind noul instrument de cooperare pentru dezvoltare din perioada următorului CFM ar trebui să crească semnificativ în termeni reali.
Reamintind statelor membre angajamentul pe care și l-au asumat la Consiliul European din 29-30 octombrie 2009, Parlamentul insistă ca finanțarea pentru atenuarea schimbărilor climatice să nu submineze și să nu pericliteze lupta împotriva sărăciei și realizarea de progrese continue vizând ODM și ca aceasta să suplimenteze, prin urmare, fondurile prevăzute pentru realizarea obiectivelor ICD și FED specifice.
Accent pe eradicarea sărăciei și pe criteriile AOD
ICD este definit ca un instrument real de cooperare pentru dezvoltare, îndeosebi prin dispozițiile articolului 2 alineatul (1) (care definesc eradicarea sărăciei ca fiind obiectivul primordial și predominant) și ale articolului 2 alineatul (4) (100% din finanțarea pentru programele geografice și 90% din finanțarea pentru programele tematice trebuie să respecte criteriile aplicabile AOD).
Potrivit articolului 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, aceste dispoziții trebuie să fie cuprinse în orice instrument viitor, succesor al ICD, și - experiența cu ICD demonstrează acest lucru - s-ar putea să trebuiască formulate în termeni și mai stricți.
Programele tematice vor continua să includă anumite măsuri care nu sunt compatibile cu AOD, însă va fi necesară definirea unor cote clare.
Realizarea ODM trebuie să rămână obiectivul de maximă importanță al viitorului instrument de cooperare pentru dezvoltare, dat fiind faptul că anul 2015 cade în cursul duratei de viață a următorului instrument de dezvoltare.
Însă chiar dacă toate ODM ar fi îndeplinite, sărăcia ar rămâne o realitate pentru mulți.
Pentru perioada de după 2015, trebuie să găsim o formulă care să asigure coerența cu noile obiective internaționale care urmează să fie definite.
Cheltuirea a 20% din ICD pentru sănătate și educație (până în 2009) a fost un punct de referință important pentru Parlament, însă punerea sa în aplicare a fost dificil de controlat.
În instrumentul viitor trebuie păstrat un procentaj de referință asemănător, însă – în scopul transparenței și al clarității – acesta ar trebui să se refere la conceptul de „servicii sociale de bază”, definit de ONU în ODM 8 (indicatorul 8.2), și să facă obiectul unei raportări riguroase din partea Comisiei.
Criza prețurilor alimentelor a dovedit necesitatea unor reacții flexibile și rapide pentru a răspunde schimbărilor bruște în materie de necesități și priorități.
Acest lucru poate fi reflectat nu numai în arhitectura finanțării externe, ci și în instrumentul de cooperare pentru dezvoltare însuși.
Programele geografice și tematice
Diferențierea într-o mai mare măsură a abordării față de diversele țări în curs de dezvoltare este bine întemeiată.
Este posibil ca ICD să nu mai fie cel mai adecvat instrument pentru unele țări cu venit mediu, îndeosebi pentru cele care se profilează ca donatori emergenți.
Totuși, acest lucru nu ar trebui să ducă la decizii unilaterale privind definiția „țărilor în curs de dezvoltare”, care trebuie să fie în continuare – prin consens internațional – privilegiul OCDE/CAD.
De asemenea, faptul că un procent considerabil din populația țărilor donatoare emergente continuă să trăiască în sărăcie absolută justifică – după părerea raportorului – propunerea ca viitorul instrument să acopere în continuare toate țările de pe lista CAD care intră în sfera geografică a instrumentului.
Toate programele tematice s-au dovedit a fi relevante, însă, având în vedere noile provocări (criza alimentară, schimbările climatice, nevoile speciale ale statelor fragile), ar putea fi necesare unele reorientări.
Programul pentru actorii nestatali și pentru autoritățile locale s-a dovedit a fi subfinanțat în mod cronic și suprasolicitat, fapt ce trebuie corectat în viitorul instrument.
Mai mult, rezultatul dialogului structurat actual ar trebui să fie reflectat în definirea rolului actorilor nestatali și a modalităților de ajutor.
Proceduri de programare a asistenței UE
Coordonarea și diviziunea muncii trebuie să fie principiile directoare ale programării în cadrul noului instrument pentru dezvoltare.
Ideea unor documente de strategie europeană ar trebui urmată cu prioritate.
Ar trebui inclus un capitol special privind eficacitatea asistenței, care să specifice măsurile luate în acest sens, precum și un tabel al donatorilor și un tabel al ODM, pentru a asigura transparența în ceea ce privește alegerea intervențiilor Comisiei.
Programarea geografică este acum sarcina SEAE, sub responsabilitatea comisarului pentru dezvoltare și în cooperare cu DG DEVCO.
Date fiind obiectivele și structura SEAE și în lumina experiențelor din trecut cu ICD, riscul ca obiectivele de dezvoltare să fie umbrite de interesele politicii externe este real.
Prin urmare, este extrem de important să se stabilească proceduri și structuri care să protejeze dezvoltarea în calitate de domeniu de politică autonom cu propriile sale obiective specifice.
Remedierea deficitului democratic
Parlamentul trebuie să aibă posibilitatea de a apăra caracterul specific al politicii de dezvoltare a UE în instrumentul de cooperare pentru dezvoltare post-2013, controlând deciziile de programare strategică pe poziție de egalitate cu Consiliul.
În special, deciziile privind obiectivele generale, domeniile prioritare și rezultatele așteptate, precum și cele privind alocarea fondurilor, care îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, trebuie adoptate utilizând procedura actelor delegate.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
2.5.2011
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
22
Membri titulari prezenți la votul final
Thijs Berman, Corina Crețu, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Eva Joly, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Norbert Neuser, Bill Newton Dunn, Maurice Ponga, Birgit Schnieber-Jastram, Alf Svensson, Eleni Theocharous, Ivo Vajgl
Membri supleanți prezenți la votul final
Kriton Arsenis, Proinsias De Rossa, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Enrique Guerrero Salom, Martin Kastler, Krzysztof Lisek, Csaba Őry, Bart Staes
Membri supleanți (articolul 187 alineatul (2)) prezenți la votul final
Edit Bauer
