14.5.2010 B7-0268/2010 PROPUNERE DE REZOLUŢIE depusă pe baza declarațiilor Consiliului European și ale Comisiei
în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură
referitoare la Europa 2020 - noua strategie europeană pentru creștere economică și locuri de muncă
Stephen Hughes
în numele Grupului S&D
PE441.862v01-00 B7‑0268/2010 Rezoluția Parlamentului European referitoare la Europa 2020 - noua strategie europeană pentru creștere economică și locuri de muncă
Parlamentul European,
– având în vedere concluziile Președinției în urma recentei reuniuni a Consiliului European din 25 și 26 martie,
– având în vedere concluziile Președinției UE în urma reuniunilor Consiliului European din martie 2000, 2001, 2005, 2006, 2007 și decembrie 2009,
– având în vedere rezultatul reuniunii șefilor de stat și de guvern din zona euro din 7 mai 2010,
– având în vedere deciziile Consiliului Ecofin din 9 mai 2010,
– având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată „Europa 2020: O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, ecologică și favorabilă incluziunii”,
– având în vedere evaluarea Strategiei de la Lisabona efectuată de Comisie (SEC(2010)114),
– având în vedere Comunicarea Comisiei privind consolidarea coordonării în materie de politici economice,
– având în vedere Rezoluția Parlamentului din 10 martie referitoare la UE 2020;
– având în vedere articolul 3 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
– având în vedere articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,
A. întrucât, ținând seama de gravitatea persistentă a crizei financiare, economice și sociale, așteptările în ceea ce privește noua strategie Europa 2020 ce urmează a fi aprobată de către Consiliul European în iunie 2020 sunt foarte mari;
B. întrucât multe state membre se confruntă în continuare cu creșterea șomajului, care ar putea afecta în final până la 28 de milioane de persoane în UE în absența unei reacții politice adecvate pe termen mediu, ceea ce ar genera imense dificultăți sociale și umane;
C. întrucât schimbările climatice, pierderea biodiversității și epuizarea irațională a resurselor naturale pun în mod fundamental sub semnul întrebării modelele nesustenabile de producție, distribuție și consum; întrucât această situație impune necesitatea unui nou model sustenabil de dezvoltare;
D. întrucât Strategia de la Lisabona a stabilit în mod corect ca obiectiv realizarea unei economii foarte competitive bazate pe cunoaștere, capabile să asigure o creștere durabilă, locuri de muncă mai multe și mai bune, o mai mare coeziune socială și respectarea mediului;
E. întrucât Tratatul de la Lisabona stipulează în mod clar că Uniunea își definește și desfășoară acțiunea externă astfel încât să promoveze dezvoltarea durabilă economică, socială și de mediu a țărilor în curs de dezvoltare, cu scopul primordial de a eradica sărăcia și pentru a încuraja integrarea tuturor țărilor în economia mondială;
F. întrucât Consiliul, după mai multe luni de ezitări inutile și costisitoare, care au agravat semnificativ criza fiscală din zona euro, a convenit asupra unui pachet de măsuri care vizează menținerea stabilității financiare în Europa și care include un mecanism european de stabilizare financiară cu un volum total de până la 500 de miliarde EUR,
1. își exprimă profunda dezamăgire cu privire la principalele elemente ale strategiei Europa 2020 convenite de Consiliul European la 26 martie;
2. consideră că Consiliul European a ratat o oportunitate istorică de a învăța din actuala criză și de a defini o strategie vizionară, ambițioasă și coerentă; remarcă, în acest sens, că Strategia de la Lisabona – în ciuda propriilor limite metodologice – a oferit o viziune clară și echilibrată asupra viitorului Europei care riscă acum să se piardă;
3. își reiterează solicitările anterioare pentru o strategie unică și integrată de dezvoltare a Europei, care să definească orientarea pe termen lung a creșterii economice și modalitatea în care creșterea economică poate să contribuie la dezvoltarea unei economii mai bune, mai juste și mai durabile, cu un nivel mai ridicat de prosperitate partajată pentru toți, precum și să asigure protecție împotriva lăcomiei și exceselor sectorului financiar; își reiterează cererea de integrare a strategiilor suprapuse pe care Europa ar trebui să le urmeze în prezent, în special a strategiei Europa 202, a strategiei pentru dezvoltare durabilă și a Pactului de stabilitate și creștere (PSC); regretă că Consiliul nu a aplicat această abordare și a lăsat nesoluționată problema incoerenței politice;
4. consideră totuși că, în următorul deceniu, UE se va confrunta cu multiple provocări în încercarea de a face progrese economice și sociale, inclusiv cu consecințele negative ale recesiunii, și consideră că aceste provocări impun o revizuire aprofundată a mecanismelor prin intermediul cărora ar trebui realizate obiectivele europene sociale și de ocupare a forței de muncă;
5. consideră că actuala criză financiară din zona euro – 13 din cele 16 state membre nu îndeplinesc în prezent criteriile PSC; BCE estimează că, până în 2011-2012, niciunul dintre statele membre nu va mai fi în măsură să le respecte; au loc atacuri puternice și sistematice împotriva obligațiunilor de stat – este un indiciu clar al importantelor deficiențe din cadrul actualei politici UE de coordonare economică care se bazează în special pe consolidare și supraveghere fiscală; subliniază că pentru a restabili rate solide de creștere și pentru a realiza obiectivul de coeziune economică și socială durabilă, ar trebui să se acorde prioritate deplină soluționării dezechilibrelor macroeconomice semnificative și persistente și a diferențelor de competitivitate din zona euro; salută, în acest sens, faptul că Comisia a admis această necesitate în comunicarea sa privind coordonarea politicii economice;
6. salută deciziile Consiliului de consolidare a guvernanței din zona euro cu noi instrumente pentru a face față provocărilor dezvăluite de criză, de adoptare a pachetului de sprijin pentru Grecia, de creare a unui mecanism european de stabilitate financiară, de consolidare a guvernanței economice, de reglementare a piețelor financiare și de combatere a speculațiilor, instituind astfel principiul că problemele zonei euro vor fi rezolvate prin soluții oferite de zona euro; consideră că aceste noi instrumente ar trebui, de asemenea, să consolideze coordonarea politicilor economice între toate statele membre, trecând dincolo de supraveghere spre o coordonare pro-activă a politicii economice, inclusiv prin mecanisme consolidate de guvernanță pentru aplicarea strategiei Europa 2020; regretă, în acest sens, faptul că, deși a făcut propuneri complexe de consolidare a supravegherii bugetare, Comisia nu propus soluții suficient de relevante pentru restabilirea și menținerea unor rate de creștere pe termen lung și pentru instituirea unei coordonări bine focalizate a politicii economice, care să aibă ca obiectiv dezvoltarea unei strategii bugetare comune în cadrul unei strategii cuprinzătoare pentru Europa 2020;
7. solicită, prin urmare, grupului operativ creat de Consiliul European din martie 2010 să facă propuneri concrete pentru o coordonare economică mai profundă și mai amplă;
8. ia act de cele cinci obiective principale convenite de Consiliul European cu privire la rata șomajului, condițiile de cercetare și dezvoltare, reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, îmbunătățirea nivelurilor de educație și promovarea incluziunii sociale; deplânge faptul că aceste obiective principale nu sunt formulate în cadrul unei strategii consecvente și coerente de dezvoltare durabilă care să combine obiectivele din cadrul politicilor economice, sociale și de mediu;
9. regretă că în concluziile Consiliului European nu se ține seama de faptul că fragilul proces de redresare care are loc în prezent trebuie să se reflecte în noua strategie pentru 2020, prin formularea unei agende politice coerente și cuprinzătoare care să integreze pe deplin politica macroeconomică, astfel încât să se asigure că consolidarea bugetară necesară nu va submina aplicarea strategiei, în special în ceea ce privește combaterea șomajului, precum și să garanteze investiții adecvate și bine coordonate în infrastructură și cunoaștere; este îngrijorat de concluziile Consiliului din 9 mai prin care se solicită un angajament puternic în favoarea unei consolidări fiscale accelerate, care poate să pună în pericol angajamentele politice incluse în strategia Europa 2020, să submineze crearea unor state sociale puternice și juste, să pericliteze procesul de redresare, încă fragil, și, prin urmare, să conducă la pierderea altor câteva milioane de locuri de muncă pe termen mediu;
10. subliniază că evenimentele recente în care speculatorii financiari au recurs la operațiuni de swap pe riscul suveran de credit și care au condus la niveluri nejustificat de mari ale diferențelor dintre randamentele obligațiunilor emise de mai multe state membre, au constituit un semnal de alarmă cu privire la faptul că deficiențele și instabilitățile cadrului de reglementare și supraveghere financiară au un impact colateral negativ și direct asupra durabilității economiilor naționale și asupra stabilității în zona euro; sprijină cu fermitate adoptarea de urgență a unui cadru consolidat și ambițios de supraveghere financiară la nivel european care să cuprindă dispoziții pentru reglementarea și supravegherea adecvate ale fiecărui produs, ale fiecărei tranzacții și ale fiecărei instituții financiare din UE; subliniază că necesitatea de a asigura transparența pieței și o reglementare consolidată la nivel european nu ține doar de supravegherea eficientă a pieței, ci și de suveranitatea europeană;
11. ia act de obiectivul de bază privind rata șomajului în rândul bărbaților și femeilor; regretă faptul că la stabilirea acestui obiectiv nu a fost luată în considerarea și calitatea locurilor de muncă; reiterează faptul că asigurarea unui nivel ridicat de calitate a locurilor de muncă ar trebui să constituie una dintre prioritățile-cheie ale strategiei pentru 2020; solicită, prin urmare, un nou program legislativ care să consolideze drepturilor lucrătorilor și să le îmbunătățească condițiile de muncă și care să includă o revizuire a Directivei privind detașarea lucrătorilor și directive noi sau revizuite privind regimurile veniturilor minime, timpul de lucru, concedierile individuale abuzive, informarea și consultarea, recunoașterea sindicatelor, acordurile colective transfrontaliere, tratamentul egal al lucrătorilor atipici, remunerarea egală și inspecțiile muncii; invită Comisia să își modifice practica și să nu mai considere că acest domeniu face exclusiv obiectul unor comunicări ale Comisiei și să propună de urgență inițiative legislative emblematice vizând protecția drepturilor lucrătorilor; insistă, în acest sens, asupra necesității de a combate șomajul în rândul tinerilor;
12. ia act de reafirmarea de către Consiliul European a angajamentului UE convenit în decembrie 2008 de a obține până în 2020 o reducere cu 20% a emisiilor de gaze cu efect de seră, o creștere cu 20% a consumului de energie din surse regenerabile și o reducere cu 20% a consumului de energie datorită eficienței energetice; îndeamnă Comisia să facă propuneri legislative vizând majorarea obiectivelor de reducere a emisiilor până la 30% și peste și să propună politici care să conducă la modificări profunde ale modelelor de producție, distribuție și consum în direcția unei reale durabilități, creând noi oportunități de creștere și noi locuri de muncă ecologice; reamintește faptul că această tranziție va impune o transformare masivă și rapidă a industriei europene pe baza unei politici europene durabile în acest domeniu, precum și măsuri care să ajute lucrătorii în tranziția spre o economie nouă și durabilă din punctul de vedere al mediului;
13. reamintește Comisiei că cetățenii europeni se așteaptă ca Uniunea să lupte pentru o societate mai curată, mai sigură și mai sănătoasă; invită Comisia să aplice în continuare în legislație principiul „poluatorul plătește” și principiul precauției, elemente-cheie pentru succesul unei redresări economice durabile; este dezamăgit de progresele obținute până în prezent în ceea ce privește strategia de dezvoltare durabilă; invită Comisia să propună o nouă strategie exigentă privind biodiversitatea, cu obiective referitoare la protejarea habitatelor și a ecosistemelor naturale; regretă că acțiunile de prevenție sanitară și de combatere a inegalităților din domeniul sănătății nu ocupă un loc mai important în lista de priorități pentru 2020;
14. regretă absența oricărei ambiții de a dezvolta o reală politică energetică comună la nivel european în strategia UE 2020; subliniază că, deși buna funcționare a pieței interne este un obiectiv-cheie pentru Europa și insistând asupra necesității de a aplica rapid cel de-al treilea pachet energetic, focalizarea excesivă asupra acestei componente a politicii energetice europene a prejudiciat celelalte două obiective: dezvoltarea durabilă și securitatea aprovizionării; reamintește că piața internă nu poate fi abordată separat de dimensiunea externă și că Europa are nevoie de o adevărată politică energetică comună la nivel european pentru a avea un efect real asupra securității aprovizionării cu energie, asupra schimbărilor climatice și asupra accesibilității energiei; invită Comisia să demareze crearea unei comunității europene a energiei care să fie integral responsabilă pentru toate aspectele politicii energetice; are în vedere faptul că, în ceea ce privește mixul energetic, fiecare stat membru trebuie să își asume propriile responsabilități, în funcție de resursele de care dispune și de condițiile sale climatice, hidraulice, geologice și geografice, dar în cadrul unei strategii europene comune;
15. subliniază necesitatea de a profita de actuala criză economică pentru realizarea unei tranziții către o economie cu emisii reduse de carbon și eficientă din punctul de vedere al resurselor; subliniază faptul că, pentru ca industria europeană să reușească să reducă la minimum cantitatea de materiale bogate în carbon pe care o utilizează și să reducă drastic resursele naturale utilizate în general, este nevoie de o transformare rapidă și masivă; în acest sens, salută inițiativa emblematică intitulată „O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor” și „politica industrială adaptată erei globalizării”, dar remarcă absența instrumentelor de politică pentru realizarea schimbărilor necesare; invită Comisia să prezinte o analiză privind modalitatea de realizare a tranziției industriale către o economie durabilă, cu emisii reduse de carbon, să își revizuiască programul de lucru și să prezinte propuneri de politici;
16. salută cadrul instituit în strategia Europa 2020 pentru dezvoltarea unei agende digitale pentru Europa, dar regretă faptul că, în ciuda necesității de a acționa urgent, nici strategia, nici planificarea pentru 2010 nu conține măsuri și obiective concrete pentru realizarea acestei viziuni; invită Comisia să prezinte un plan de acțiune cuprinzător, inclusiv un calendar și obiective, pentru obținerea rapidă de rezultate tangibile pe calea spre o societate digitală deschisă și prosperă;
17. subliniază faptul că proiectele majore de C&D, investițiile-cheie în infrastructura energetică, noile competente ale UE în domeniul politicii spațiale și finanțarea politicii europene privind inovarea necesită un sprijin financiar credibil și durabil din partea UE dacă se dorește atingerea obiectivelor-cheie ale UE pentru 2020;
18. consideră că dezvoltarea durabilă a industriei europene impune un dialog intens cu angajații și lucrătorii, deoarece o politică industrială de perspectivă se bazează pe inovare, pe o restructurare inteligentă, pe o îmbunătățire a proceselor și pe dezvoltarea standardelor de calificare, iar participarea angajaților și lucrătorilor este benefică în toate aceste aspecte;
19. reamintește că Uniunea Europeană trebuie să investească masiv în infrastructurile de transport, cum ar fi TEN-T, să sprijine creșterea economică, să îmbunătățească coeziunea socială și teritorială și să creeze un sistem durabil și interoperabil de transport; invită la o combinare a modurilor de transport și la utilizarea inteligentă a logisticii, deoarece pentru a reduce emisiile de carbon din sectorul transporturilor și a-i asigura durabilitatea, este nevoie de inovare, de noi tehnologii și de resurse financiare;
20. consideră că o nouă strategie pentru piața unică ar trebui să constituie nucleul unei strategii pentru 2020; subliniază necesitatea de a adopta o abordare holistică asupra pieței unice, care să integreze preocupările cetățenilor, în special prin intermediul unor politici cu caracter social și axate pe consumatori;
21. salută faptul că Consiliul European propune ca incluziunea socială, în special prin reducerea sărăciei, să fie o prioritate, dar deplânge profund lipsa unor obiective și inițiative clare în acest sens; consideră că acest obiectiv este unul dintre principalele obiective ale strategiei UE 2020; solicită o strategie ambițioasă pe termen lung de combatere a sărăciei cu obiective de anvergură pentru reducerea sărăciei, inclusiv în cazul femeilor, al copiilor, al persoanelor în vârstă și al lucrătorilor săraci, care să cuprindă și o strategie coordonată privind locuințele în Europa;
22. reamintește, în ceea ce privește obiectivul de reducere a sărăciei, propunerile sale anterioare de stabilire a unui obiectiv european privind regimurile de venituri minime și sistemele de contribuție de înlocuire a veniturilor care să ofere un ajutor pentru venit cel puțin egal cu 60% din venitul mediu egalizat la nivel național, obiectiv care să fie însoțit de un calendar pentru realizarea sa;
23. invită Comisia și statele membre să stabilească, plecând de la obiectivele de bază referitoare la rata șomajului și reducerea sărăciei, un set de obiective secundare la nivel european și la nivel național, care să fie urmărite prin politici concrete și mecanisme de monitorizare, inclusiv indicatori;
24. reamintește că serviciile publice, în special serviciile sociale, sunt elemente-cheie ale incluziunii sociale; subliniază faptul că autorităților locale, regionale și naționale li s-au atribuit competențe discreționare ample pentru furnizarea lor; regretă faptul că serviciile de interes economic general nu se bucură de suficientă atenție în calitatea lor de canale esențiale de investiții și de furnizare de servicii esențiale pentru cetățeni și economie; reamintește că furnizorii publici de astfel de servicii au solicitat de multă vreme mai multă certitudine juridică pentru furnizarea serviciilor respective în ceea ce privește principiul subsidiarității și al autoguvernării locale; prin urmare, solicită să se adopte un cadru legislativ ținând seama de noile dispoziții din tratat;
25. regretă faptul că printre obiectivele de bază definite de Consiliul European nu se numără și egalitatea de gen ca obiectiv-cheie al strategiei UE 2020; solicită, prin urmare, o agendă legislativă privind egalitatea de gen pentru a eradica actualele diferențe de salarizare dintre bărbați și femei, pentru a asigura participarea deplină a femeilor la piața muncii și pentru a promova oportunitățile profesionale ale femeilor, printre altele prin:
– reducerea diferențelor de salarizare dintre femei și bărbați la 0-5% până în 2020;
– prezentarea unor propuneri legislative de revizuire a dispozițiilor în vigoare;
– inițierea unor proceduri privind încălcarea dreptului comunitar pentru statele membre care nu se conformează;
– intensificarea eforturilor de reconciliere a vieții profesionale cu viața de familie prin asigurarea unor servicii accesibile, abordabile, flexibile și de bună calitate, simultan cu menținerea drepturilor la servicii sociale, în special a accesului la servicii de îngrijire a copiilor, având drept obiectiv asigurarea a 50% din serviciile de îngrijire necesare pentru copiii cu vârste între 0 și 3 ani și a 100% din necesar pentru copiii cu vârste între 3 și 6 ani și îmbunătățirea accesului la îngrijire pentru alte persoane dependente;
26. salută faptul că Consiliul European a subliniat rolul-cheie pe care politica agricolă comună și politica de coeziune îl au în sprijinirea strategiei UE 2020; solicită corelarea mai strânsă a strategiei UE 2020 cu politica de coeziune, ținând seama de contribuția potențială imensă pe care politica de coeziune o poate aduce la îndeplinirea obiectivelor pe termen lung ale strategiei Europa 2020 și la soluționarea efectelor crizei financiare prin mijloace durabile și sociale; subliniază că politica de coeziune trebuie să constituie un elemente-cheie în strategia UE 2020 și trebuie să se aplice tuturor regiunilor europene, consolidând astfel și mai mult impactul cu adevărat european al strategiei; insistă asupra faptului că principiile de bază ale politicii de coeziune – o abordare integrată, guvernanță pe mai multe niveluri și un adevărat parteneriat – joacă un rol important în realizarea obiectivelor strategiei UE 2020 și, prin urmare, ar trebui să fie complet integrate în această strategie; subliniază că coeziunea teritorială trebuie să fie, de asemenea, o parte integrantă din strategia UE 2020, în conformitate cu Tratatul de la Lisabona;
27. subliniază că este necesar ca reformele preconizate ale PAC și ale politicii de coeziune să fie realizate acordând o atenție deosebită contribuției la realizarea obiectivelor stabilite în strategia UE 2020; reamintește că, în acest context, reforma PAC prevăzută pentru 2013 ar trebui să conducă la elaborarea unei politici agricole durabile din punct de vedere ecologic, economic și social, axată pe securitatea alimentară, combaterea schimbărilor climatice, coeziunea teritorială, protecția mediului, creștere economică și crearea de locuri de muncă în zonele rurale;
28. subliniază că piscicultura (atât pescuitul, cât și acvacultura) constituie unul dintre cele mai importante componente ale securității alimentare la nivelul Uniunii Europene și că, prin urmare, trebuie asigurate durabilitatea și stabilitatea acestui sector, astfel încât să poată contribui pe viitor la acoperirea nevoilor a peste o jumătate de miliard de europeni cu produse piscicole, din punct de vedere atât calitativ, cât și cantitativ;
29. regretă faptul că nu se acordă suficientă atenție dimensiunii externe a strategiei Europa 2020; invită Comisia să își elaboreze „strategia comercială pentru Europa 2020” pe baza unei abordări pluraliste, astfel încât politica comercială a UE să devină un adevărat vector pentru crearea de locuri de muncă, reducerea sărăciei și dezvoltarea durabilă la nivel mondial; este convins că este indispensabil să se asigure coerența între aspectele interne și cele externe ale politicilor UE și că o nouă politică comercială trebuie să fie consecventă cu o puternică politică industrială generatoare de locuri de muncă, astfel încât să asigure creșterea economică și să creeze, la rândul său, locuri de muncă mai numeroase și mai bune;
30. solicită Comisiei să prevadă din timp un dialog deschis cu Parlamentul European și cu societatea civilă asupra priorităților UE în perioadă ulterioară rundei de la Doha, în special în ceea ce privește standardele sociale și de mediu și reforma OMC; solicită, de asemenea, ca toate acordurile comerciale bilaterale sau regionale în curs de negociere ale UE să includă dispoziții aplicabile sociale și de mediu, în special în ceea ce privește respectarea standardelor fundamentale din domeniul muncii și alte aspecte ale muncii decente, astfel cum sunt definite de OIM; solicită, în acest context, ca statele membre să își îndeplinească obligațiile internaționale și să ratifice imediat toate convențiile de până acum ale OIM, în special convenția OIM-94;
31. îndeamnă Comisia să aplice o abordare mai largă și mai cuprinzătoare în acțiunile sale externe, în conformitate cu conceptul european de coerență a politicilor în favoarea dezvoltării; reamintește că noi dispoziții din Tratatul de la Lisabona impun ca politica comercială comună să se aplice cu respectarea deplină a principiilor și obiectivelor acțiunii externe a Uniunii;
32. subliniază că este esențial să crească volumul asistenței oficiale pentru dezvoltare acordate țărilor în curs de dezvoltare până în 2020 și după această dată, precum și eficacitatea programelor de ajutor; subliniază că intensificarea cooperării pentru dezvoltare nu este doar un obiectiv în sine, ci și un mijloc de a promova încheierea de noi parteneriate comerciale de către UE în beneficiul cetățenilor UE și al țărilor în curs de dezvoltare; consideră că este vital să se asigure că alte politici ale UE nu compromit obiectivul de eradicare a sărăciei la nivel mondial; atrage atenția asupra cerinței de coerență a politicilor în favoarea dezvoltării, care este înscrisă în articolul 308 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Uniunii Europene;
33. insistă asupra faptului că, pentru a asigura credibilitatea strategiei Europa 2020, este necesar un nivel mai ridicat de comparabilitate și complementaritate între bugetele naționale ale celor 27 de state membre și bugetul UE; subliniază că bugetul UE ar trebui să joace un rol mai important în acest sens, prin cumularea resurselor; consideră, prin urmare, că după 2013 bugetul UE trebui să se concentreze asupra principalelor priorități de politică ale acestei strategii și să vizeze majorarea cheltuielilor UE până la pragul convenit pentru resursele proprii de 1,24% din venitul național brut (în credite de plată) și 1,31% (în credite de angajament); insistă ca, pe termen scurt și mediu, Comisia să facă o propunere înainte de sfârșitul primei jumătăți a anului 2010 pentru revizuirea pragurilor din actualul CFM 2007-2013 pentru a găsi resurse bugetare suplimentare pentru a demara punerea în aplicare a strategiei Europa 2020, în special în ceea ce privește finanțarea inițiativelor emblematice propuse; atrage atenția asupra necesității de a explora în continuare noi instrumente de finanțare ale UE, cum ar fi euroobligațiunile, precum și un nou sistem de finanțare a bugetului UE, care să includă o taxă pe tranzacțiile financiare și taxe ecologice; în plus, subliniază că este obligatoriu ca bugetul UE și toate sursele de finanțare să reflecte necesitatea de a finanța tranziția spre o economie durabilă din punctul de vedere al mediului;
34. subliniază faptul că o strategie pentru 2020 poate fi credibilă doar dacă este finanțată adecvat; regretă că această chestiune nu este abordată de Consiliul European sau de Comisia Europeană; subliniază, în acest sens, că dacă o intervenție mai semnificativă a BEI sau recurgerea într-o mai mare măsură la parteneriate de tip public-privat (așa cum propune Comisia în comunicarea sa) pot constitui, în anumite cazuri bine justificate din punct de vedere economic, o soluție eficace, ele nu pot fi „soluția universală”; solicită, de asemenea, Comisiei Europene să evalueze rolul pe care investițiile publice sau private pe termen lung l-ar putea juca în finanțarea infrastructurilor necesare pentru realizarea inițiativelor emblematice propuse în strategia Europa 2020 și necesitatea de a adapta cadrul european de reglementare pentru a promova cooperarea între investitorii pe termen lung;
35. ia act de stimulentele care vizează aproprierea politică a strategiei la nivel național; deplânge totuși lipsa unor propuneri care să asigure o mai bună apropriere politică la nivel european printr-o agendă legislativă puternică la nivel european; sugerează Comisiei să reanalizeze „metoda comunitară” și să utilizeze instrumentele puse la dispoziție de Tratatul de la Lisabona pentru aplicarea strategiei Europa 2020;
36. invită, în acest sens, Comisia să prezinte Consiliului și Parlamentului, până la viitorul Consiliu European din iunie 2010, o listă cuprinzătoare cu directivele și regulamentele destinate realizării obiectivelor ce urmează a fi definite pentru noua strategie;
37. îndeamnă Consiliul să recunoască rolul-cheie pe care Parlamentul European îl are în definirea și aplicarea strategiei Europa 2020 care urmează a fi formulată în cadrul unui acord interinstituțional care să stabilească și să oficializeze o cale democratică și eficace de urmat; deplânge timpul scurt pe care Parlamentul European îl are la dispoziție pentru a-și aduce contribuția la orientările integrate; reamintește Comisiei și Consiliului că tratatul conferă Parlamentului European dreptul de a fi consultat asupra orientărilor din domeniul ocupării forței de muncă;
38. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Comisiei Europene și Consiliului European.
