A7-0023/2010
1.3.2010
RAPORT
referitor la Raportul anual al Consiliului către Parlamentul European privind aspectele principale şi opţiunile de bază ale politicii externe şi de securitate comune (PESC) în 2008, prezentat Parlamentului European în temeiul Părţii a II-a secţiunea G subpunctul 43 din Acordul interinstituţional din 17 mai 2006
(2009/2057(INI))
Comisia pentru afaceri externe
Raportor:
Gabriele Albertini
PR_INI_art119-1
PE 430.759v02-00
CUPRINS
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN......................................3
OPINIE MINORITARĂ...........................................................................................................19
AVIZ al Comisiei pentru bugete .................................................................................20
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE.....................................................................24
PROPUNERE DE REZOLUŢIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
referitoare la Raportul anual al Consiliului către Parlamentul European privind aspectele principale şi opţiunile de bază ale politicii externe şi de securitate comune (PESC) în 2008, prezentat Parlamentului European în temeiul Părţii a II-a secţiunea G subpunctul 43 din Acordul interinstituţional din 17 mai 2006
( 2009/2057(INI) )
Parlamentul European ,
– având în vedere Raportul anual al Consiliului către Parlamentul European privind aspectele principale şi opţiunile de bază ale politicii externe şi de securitate comune (PESC), prezentat Parlamentului European în temeiul Părţii a II-a secţiunea G subpunctul 43 din Acordul interinstituţional din 17 mai 2006
JO C 139, 14.6.2006, p.
1. ,
– având în vedere Tratatul de la Lisabona de modificare a Tratatului privind Uniunea Europeană şi a Tratatului de Instituire a Comunităţii Europene, în mod deosebit titlul V din Tratatul privind Uniunea Europeană astfel modificat şi intitulat „Dispoziţii generale privind acţiunea externă a Uniunii şi dispoziţii speciale privind politica externă şi de securitate comună”,
– având în vedere Strategia Europeană de Securitate (SES), adoptată de Consiliul European la 12 decembrie 2003 şi Raportul privind implementarea SES, adoptat la 11 decembrie 2008,
– având în vedere Acordul interinstituţional din 17 mai 2006, menţionat mai sus, dintre Parlamentul European, Consiliu şi Comisie privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară,
– având în vedere rezoluţiile sale din 5 iunie 2008
Texte adoptate referitore la rapoartele anuale ale PESC pentru 2006 şi 2007, respectiv din 19 februarie 2009
Texte adoptate ,
– având în vedere Rezoluţia sa din 22 octombrie 2009 referitoare la aspectele instituţionale ale instituirii serviciului european pentru acţiunea externă (SEAE)
Texte adoptate, P7_TA-PROV(2009)0057 ,
– având în vedere articolul 119 alineatul (1) din Regulamentul de procedură,
– având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe şi avizul Comisiei pentru bugete ( A7-0023/2010 ),
A. întrucât rolul Uniunii Europene ca actor global a devenit mai important în ultimele decenii şi întrucât este nevoie de o abordare nouă şi de mijloace financiare suplimentare pentru ca UE să acţioneze în mod colectiv şi să facă faţă provocărilor la nivel global într-un mod democratic, coerent, consecvent şi eficient;
B. întrucât Uniunea Europeană, în relaţiile sale cu lumea, trebuie să dezvolte în continuare obiectivele sale de politică externă, să-şi menţină şi să-şi promoveze valorile şi interesele, să contribuie la protejarea cetăţenilor săi şi să susţină aceste valori în toată lumea cu scopul de a contribui la pace, securitate, dezvoltarea durabilă a planetei, solidaritate şi respect reciproc între popoare, comerţul liber şi echitabil, eradicarea sărăciei şi protecţia drepturilor omului, în special a drepturilor copilului, precum şi la respectarea strictă şi dezvoltarea dreptului internaţional, inclusiv respectarea principiilor Cartei Organizaţiei Naţiunilor Unite, întrucât promovarea drepturilor omului, în special universalitatea şi indivizibilitatea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, trebuie să se situeze în centrul acţiunii externe a UE şi întrucât Carta drepturilor fundamentale este în prezent obligatorie în ceea ce priveşte activităţile externe ale UE;
C. întrucât Tratatul de la Lisabona conferă o nouă dimensiune acţiunii externe a Uniunii luată ca întreg, inclusiv PESC, care, alături de factori precum personalitatea juridică a UE şi inovaţiile instituţionale relevante, în special crearea poziţiei de Vicepreşedinte al Comisiei/Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate („Vicepreşedinte/Înalt reprezentant”) şi înfiinţarea Serviciului european pentru acţiunea externă (SEAE), pot avea un rol decisiv în coerenţa, consistenţa şi eficienţa acţiunilor externe ale Uniunii şi pot creşte în mod semnificativ influenţa sa pe scena internaţională;
D. întrucât este necesar să se continue eforturile de îmbunătăţire a rapidităţii răspunsului UE la crizele politice şi conflictele regionale; întrucât actualele mecanisme decizionale şi de finanţare pot descuraja reacţiile rapide şi complete; întrucât trebuie identificate soluţii care să permită o limitare mai strictă a regulii unanimităţii şi chiar contrabalansarea acesteia;
E. întrucât este esenţial să se identifice în mod corect şi să se acţioneze în concordanţă cu interesele europene comune în vederea realizării obiectivelor acţiunilor externe ale Uniunii şi în mod deosebit a obiectivelor Politicii sale externe şi de securitate comună (PESC); întrucât este esenţial să se asigure că toate politicile hotărâte şi toate măsurile adoptate sunt, de asemenea, în conformitate cu dreptul internaţional, inclusiv cu principiile stabilite de Carta ONU;
F. întrucât promovarea păcii, a drepturilor omului şi a statului de drept la nivel mondial constituie obiective fundamentale ale politicilor externe ale Uniunii Europene;
G. întrucât Tratatul de la Lisabona mandatează pe Vicepreşedinte/Înaltul Reprezentant să asiste Consiliul şi Comisia în asigurarea coerenţei la nivelul diferitelor zone de acţiune externă şi între acestea şi celelalte politici ale Uniunii;
H. întrucât, începând cu data intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Uniunea Europeană exercită toate drepturile şi îşi sumă toate obligaţiile Comunităţii Europene, continuând totodată să exercite drepturile şi să îşi asume obligaţiile UE;
I. întrucât noile provocări la adresa securităţii necesită un accent mai mare pe consolidarea, combinarea şi echilibrarea diferitelor instrumente civile şi militare în spectrul prevenirii conflictelor, al soluţionării conflictelor, al gestionării crizelor şi al activităţilor de construcţie a păcii;
J. întrucât, la mai mult de 10 ani după lansarea politicii europene de securitate şi apărare (PESA), perioadă în cursul căreia au fost trimise 23 de misiuni în zonele de criză, este nevoie să se amelioreze capacităţile militare şi civile şi să se consolideze structurile, astfel încât acestea să reflecte în mod corespunzător rolul pe care îl joacă politica de securitate şi apărare comună (PSAC) în sprijinul PESC şi în furnizarea de securitate internaţională,
Principiile acţiunii externe europene
1. invită Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă şi serviciile din subordinea ei să elaboreze – în scopul coagulării unei gândiri strategice colective a Uniunii – o strategie coerentă de politică externă a UE, bazată pe obiectivele şi principiile stabilite la articolul 21 din TUE; consideră că această strategie ar trebui să identifice interesele privind securitatea comună ale UE şi astfel, să servească drept cadru de referinţă pentru crearea de politici, precum şi pentru formularea, finanţarea, aplicarea şi monitorizarea acţiunii externe a UE; o invită pe Vicepreşedintă/Înaltă Reprezentantă să asocieze pe deplin organismelor competente ale Parlamentul European la aceste eforturi; apreciază că securitatea umană şi responsabilitatea de a proteja, sub forma în care aceste concepte au fost definite în Raportul de la Madrid, elaborat în 2007 de Grupul de studiu privind securitatea umană şi, respectiv, în Documentul final al Summitului Mondial din 2005, ar trebui să devină două dintre principiile sale directoare;
Raportul anual 2008 al Consiliului privind PESC
2. salută ambiţia Consiliului de a aborda chestiunile referitoare la PESC într-un mod mai strategic, mai concentrat pe teme şi mai integrat atunci când va întocmi raportul anual pentru 2008; apreciază, de asemenea, introducerea de către Consiliu a unei structuri mai transparente, cu capitole principale pentru activităţile trecute şi, mai ales, pentru perspectivele viitoare în domeniul PESC; remarcă, totodată, un plus calitativ al raportului în ceea ce priveşte elaborarea contextului regional al acţiunilor externe;
3. subliniază încă o dată că raportul nu ar trebui să se limiteze doar la o simplă descriere a activităţilor PESC, ci ar trebui să ofere posibilitatea de a stabili un dialog cu Parlamentul European centrat pe elaborarea unei abordări mai strategice a PESC; recomandă ca raportul anual PESC să se transforme într-un raport anual care să discute implementarea strategiei de politică externă a UE, evaluând eficienţa sa şi subliniind direcţiile viitoare; recomandă, de asemenea, să se facă mai multe trimiteri la nevoile bugetare şi impactul financiar al acţiunilor externe în aceste rapoarte;
4 . este convins de valoarea adăugată a unei abordări mai ample şi mai cuprinzătoare în cadrul rapoartelor anuale PESC şi, în special, al capitolelor privind grupurile şi partenerii regionali şi interconexiunile dintre misiunile PESC/PESA şi celelalte instrumente de promovare a rolului UE ca actor global; consideră că o asemenea perspectivă ar permite, printre altele, o imagine de ansamblu mai clară cu privire la contribuţia totală din bugetul UE pentru o anumită regiune;
5. îşi reafirmă poziţia sa conform căreia, în vederea consolidării legitimităţii democratice a PESC, organismele competente ale Parlamentului ar trebui consultate în privinţa lansării misiunilor PCSA, iar deciziile respective ar trebui să ţină cont şi să conţină referinţe la poziţiile adoptate de Parlament, atunci când este cazul; consideră că o astfel de consultare ar trebui să includă informaţii despre motivele care stau la baza opţiunii pentru tipul de acţiune ales, precum şi o explicaţie referitoare la modul în care misiunea are legătură cu acţiunile UE şi internaţionale în domeniu, ce implicaţii financiare presupune şi modul în care interacţionează cu alte instrumente UE;
Implicaţii ale Tratatului de la Lisabona
6. salută intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, care asigură Uniunii Europene instrumentele necesare consolidării rolului şi creşterii vizibilităţii sale pe scena internaţională; subliniază, în acest sens, rolul fundamental care revine fiecărui stat membru, Consiliului şi noii Vicepreşedinte/Înaltă Reprezentantă de a transpune dispoziţiile scrise ale tratatului în acţiuni concrete şi măsuri substanţiale consolidând relaţiile UE cu partenerii săi strategici şi consolidând rolul de lider în forumurile multilaterale; subliniază importanţa dispoziţiei tratatului conform căreia competenţa Uniunii în materie de PESC acoperă în prezent toate domeniile politicii externe şi toate aspectele legate de securitatea Uniunii, inclusiv elaborarea progresivă a unei politici de apărare comune, care ar putea conduce la o apărare comună;
7. salută rolul care urmează să fie jucat de Vicepreşedintă/Înalta Reprezentantă în prezidarea Consiliului Afaceri Externe şi faptul că reprezentantul său urmează să prezideze Comitetul Politic şi de Securitate (CPS); se aşteaptă ca aceste funcţii noi să consolideze contactele interinstituţionale şi să promoveze un dialog mai stabil între instituţii; o invită pe Vicepreşedintă/Înalta Reprezentantă să se bazeze pe experienţa dobândită în urma apariţiilor periodice ale Înaltului Reprezentant şi ale actualilor comisari pentru relaţii externe aflaţi la final de mandat în faţa Parlamentului reunit în plen şi a Comisiei sale pentru relaţii externe, precum şi pe practica reuniunilor informale, pentru a intensifica şi dezvolta consultările periodice, sistematice şi substanţiale cu Parlamentul şi organismele sale competente;
8. consideră că unirea pilonilor interguvernamental şi comunitar şi a funcţiilor respective într-un singur post de Vicepreşedinte/Înalt Reprezentant, care este supus votului colectiv de aprobare al Parlamentului European, poate creşte legitimitatea democratică a acţiunilor PESC, cu condiţia instituirii unui dialog strategic continuu de la egal la egal între Parlament, Consiliu şi Comisie la toate nivelurile;
9. subliniază că statele membre ar trebui să acţioneze într-un spirit de solidaritate politică reciprocă pentru a atinge un grad tot mai ridicat de convergenţă a acţiunilor în domeniul PESC;
10. reafirmă că trebuie alocate fonduri suficiente în bugetul UE, pentru a permite UE să joace un rol activ pe plan mondial; regretă că bugetul respectiv continuă să fie insuficient finanţat şi îşi exprimă îngrijorarea cu privire la consecinţele subfinanţării pentru capacitatea Uniunii de a desfăşura o politică externă credibilă şi proactivă; subliniază necesitatea de a echipa Uniunea cu mijloacele financiare necesare în vederea unui răspuns consistent şi adecvat în faţa unor provocări globale neprevăzute şi, în acest sens, aşteaptă să fie consultat şi cooptat pe deplin în ceea ce priveşte procedurile de acordare a accesului rapid la alocările din bugetul Uniunii destinate finanţării de urgenţă a iniţiativelor PESC; invită Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să dezvolte în acelaşi timp o strategie eficientă de comunicare pentru a informa mai bine cetăţenii UE cu privire la scopurile şi calităţile PESC şi, în această privinţă, repetă insistent importanţa legitimităţii şi controlului democratic al politicii externe şi de securitate a Uniunii Europene;
11. îşi reiterează îngrijorarea cu privire la lipsa de transparenţă şi de informare în ceea ce priveşte finanţarea costurilor comune ale operaţiunilor UE care au implicaţii militare sau de apărare, deoarece mecanismul de la Atena nu oferă, în mod evident, o imagine de ansamblu asupra tuturor implicaţiilor financiare ale misiunilor efectuate în ceea ce priveşte PESC; salută, prin urmare, crearea fondului de lansare în temeiul articolului 41 alineatul (3) din TUE şi solicită să fie consultat cu privire la gestionarea acestuia, în conformitate cu prerogativele generale ale PE în cadrul PESC şi PESA, astfel cum sunt definite la articolul 36 din TUE; subliniază că o participare sporită a Parlamentului în definirea, monitorizarea şi urmărirea PESC rezultă atât din interconectarea între PESC şi PESA, astfel cum se subliniază la articolul 42 din TUE, cât şi din consolidarea controlului parlamentar la nivel naţional şi european, astfel cum este consacrat în Protocolul nr.
1 la acesta;
12. invită Consiliul, Comisia şi Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să profite de ocazia oferită de înfiinţarea SEAE şi să elaboreze o politică externă mai coerentă, mai consecventă şi mai eficientă; aşteaptă, în această privinţă, ca structura SEAE, inclusiv la nivelul resurselor umane, să reflecte în mod corespunzător valorile şi obiectivele fundamentale ale politicii externe a Uniunii, cum ar fi respectarea şi promovarea drepturilor omului, astfel cum sunt consacrate în Carta drepturilor fundamentale care a devenit obligatorie din punct de vedere juridic, precum şi priorităţile acesteia, cum ar fi gestionarea crizelor şi instaurarea păcii; reafirmă faptul că instituirea şi funcţionarea SEAE trebuie să menţină drepturile de control democratic şi bugetar ale Parlamentului European;
13 . constată că Tratatul de la Lisabona are implicaţii profunde pentru PESC prin reorganizarea responsabilităţilor administrative şi invită, aşadar, Consiliul şi Comisia să se asigure că economiile de scară realizate în ceea ce priveşte structurile de sprijin conduc la o reducere a costurilor administrative;
14. subliniază necesitatea de a stabili o mai mare claritate în cazul criteriilor de numire şi evaluare ale reprezentanţilor speciali ai UE (RSUE), ţinând cont, de asemenea, de necesitatea unei reprezentări suficiente a ambelor sexe; reaminteşte că Parlamentul nu dispune în prezent de niciun mijloc de a contesta mandatul individual al RSUE, deoarece creditele destinate exercitării unui astfel de mandat sunt incluse în linia bugetară 19 03 06 care acoperă toate mandatele RSUE; solicită, prin urmare, sporirea examinării şi controlului parlamentar asupra numirilor şi mandatelor RSUE; consideră că posturile relevante RSUE ar trebui eliminate treptat, iar funcţiile lor ar trebui asumate de şefii delegaţiilor UE din fiecare ţară, iar RSUE cu responsabilităţi regionale trebuie să coordoneze şi să ofere consultanţă politică şefilor delegaţiilor UE sub autoritatea Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante în ţările respective, pentru a asigura o acţiune externă europeană coerentă şi consecventă; subliniază că dublul mandat constituie, în acest sens, primul pas, dar nu singurul, care trebuie făcut pe calea creării economiilor de scară şi a eficientizării PESC; invită Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să facă demersuri în vederea însărcinării reprezentanţilor speciali ai UE cu coordonarea şi oferirea de consiliere politică şi în cazul misiunilor PSAC, în limita domeniului lor de competenţă;
15. solicită Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante să consulte comisiile relevante ale Parlamentului în procesul de numire a posturilor de conducere din SEAE, inclusiv în numirea reprezentanţilor speciali ai UE; îşi exprimă voinţa fermă de a invita anumiţi reprezentanţi speciali ai UE şi şefi de delegaţie să se prezinte în faţa comisiei cu ocazia numirii în funcţie;
16. remarcă faptul că Tratatul de la Lisabona include proceduri financiare noi pentru PESC, întăreşte dialogul dintre Consiliu şi Parlament în domeniul PESC, introducând două dezbateri anuale cu Vicepreşedintele/Înaltul Reprezentant şi detaliind rolul şi responsabilităţile Parlamentului în ceea ce priveşte PSAC; solicită, aşadar, revizuirea şi extinderea acordurilor interinstituţionale existente, cu implicarea Comisiei pentru afaceri externe, astfel încât să se asigure o implementare armonioasă şi eficientă a procedurilor bugetare, de consultare şi de control în cazul PESC şi PSAC, precum şi un acces mai bun la informaţiile sensibile; atrage în mod deosebit atenţia în acest sens asupra Acordului interinstituţional din 17 mai 2006, menţionat mai sus, şi asupra Acordului interinstituţional din 20 noiembrie 2002 între Parlamentul European şi Consiliu referitor la accesul Parlamentului European la informaţiile sensibile deţinute de Consiliu în domeniul securităţii şi al politicii de apărare
JO C 298, 30.11.02, p.
1. ; îşi exprimă voinţa fermă de a-şi exercita prerogativele bugetare şi controlul democratic asupra PESC în legătură cu toate inovaţiile instituţionale, inclusiv mecanismele de finanţare a SEAE;
17. ia act de faptul că Tratatul de la Lisabona extinde procedura de aviz conform la toate acordurile referitoare la domenii în care se aplică procedura legislativă ordinară şi întăreşte dreptul Parlamentului de a fi informat în mod corespunzător de către Comisie în legătură cu stadiul negocierii de acorduri internaţionale, în conformitate cu articolul 218 din TFUE; consideră, prin urmare, că ar trebui să se ia în considerare negocierea unui nou acord interinstituţional cu Parlamentul, astfel încât Parlamentul să dispună de o definiţie concretă a participării sale la fiecare stadiu al negocierilor având drept obiectiv încheierea unui acord internaţional;
18. îndeamnă Consiliul miniştrilor afacerilor externe să decidă întotdeauna prin vot cu majoritate calificată în cazul în care noul tratat prevede astfel;
19. consideră că articolul 42 alineatele (2) şi (7) din Tratatul privind Uniunea Europeană, alături de articolul 10 din Protocolul nr.
1 privind rolul parlamentelor naţionale în Uniunea Europeană, fac caduce funcţiile reziduale ale Uniunii Europei Occidentale; solicită, aşadar, statelor membre UE implicate să acţioneze în conformitate cu Articolul XII din Tratatul de la Bruxelles şi să notifice cu un an înainte intenţia lor de a denunţa acel tratat; reaminteşte că Parlamentul European şi parlamentele naţionale ale statelor membre ale UE au dreptul de monitorizare parlamentară a activităţilor PESC şi PCSA;
Chestiuni de natură tematică din cadrul PESC
20. continuă să fie preocupat de repetatele crize ale gazului de tipul crizei ruso-ucrainiene din ianuarie 2009, care a pus în lumină dependenţa energetică din ce în ce mai mare a UE de sursele de furnizare şi de canalele de tranzit, a căror stabilitate este ameninţată; subliniază, de asemenea, necesitatea de a preveni dependenţa energetică a UE de ţările terţe, care slăbeşte independenţa politicii externe a UE; reaminteşte necesitatea urgentă de a aborda provocările energetice prin punerea în aplicare a unei politici externe energetice comune la nivelul Uniunii; solicită în acest sens Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante să urmeze cu hotărâre recomandările Parlamentului în privinţa elaborării unei politici coerente şi coordonate, în special prin promovarea coeziunii UE în dialogurile constructive cu furnizorii de energie, în special cu Rusia şi cu ţările de tranzit, prin sprijinirea priorităţilor energetice ale UE şi prin apărarea intereselor comune ale statelor membre, utilizând o diplomaţie eficientă în domeniul energiei şi mecanisme de reacţie mai eficiente în situaţii de criză şi, în cele din urmă, promovând diversificarea surselor de energie, utilizarea durabilă a energiei şi dezvoltarea unor surse de energie regenerabile; subliniază că doar printr-o abordare comună la nivelul UE s-ar putea evita orice viitoare întreruperi ale aprovizionării cu gaze naturale a statelor membre şi ar putea creşte, în ansamblu, securitatea energetică a UE;
21. salută semnarea acordului privind proiectul Nabucco; invită Comisia şi Consiliul să depună eforturi în vederea implementării cu succes a acestui acord; subliniază importanţa asigurării securităţii energetice a UE prin promovarea unui coridor sudic în ceea ce priveşte alimentarea cu ţiţei a Europei inclusiv prin Conducta Petrolieră Pan-Europeană Constanţa – Trieste;
22. crede că un număr semnificativ de ameninţări şi conflicte potenţiale reprezintă consecinţa competiţiei din ce în ce mai mari asupra accesului şi controlului resurselor naturale şi de energie, şi că, în consecinţă, UE ar trebui să formuleze în continuare politici de atenuare, de adaptare şi de conservare a energiei în scopul abordării riscurilor de securitate provocate de degradarea mediului şi schimbările climatice; consideră în această privinţă că UE trebuie să-şi consolideze poziţia de lider în guvernarea globală în chestiunile climatice, să poarte un dialog cu alţi actori fundamentali, precum puterile în curs de afirmare (China, Brazilia, Rusia, India), precum şi cu Statele Unite şi ţările în curs de dezvoltare, ţinând seama de faptul că schimbările climatice au devenit un element-cheie în relaţiile internaţionale;
23. îşi exprimă sprijinul pentru continuarea eforturilor Uniunii de a contribui activ şi eficient la soluţionarea problemelor mondiale, nu în ultimul rând prin consolidarea sistemului Organizaţiei Naţiunilor Unite şi acordarea unei importanţe speciale consolidării Consiliului pentru Drepturile Omului şi abolirii pedepsei cu moartea;
24. remarcă importanţa prevenirii şi gestionării conflictelor, inclusiv a reabilitării şi reconstrucţiei în perioadele post-criză; subliniază că este necesar ca UE să continue să dezvolte strategii preventive, să îmbunătăţească mecanismele de alertă timpurie şi să intensifice cooperarea cu organizaţiile regionale, în conformitate cu Carta ONU;
25 . subliniază că dimensiunea externă prezintă o importanţă determinantă pentru realizarea cu succes a unui spaţiu european de libertate, securitate şi justiţie; reafirmă importanţa unei gestionări metodice a migraţiei; în acest sens, salută adoptarea Programului de la Stockholm de către Consiliul European din decembrie 2009; consideră, de aceea, că este esenţial să se asigure cooperarea atât cu ţările de origine, cât şi cu cele de tranzit, şi să se încurajeze o atitudine de veritabilă cooperare prin aplicarea unei politici de condiţionalitate pozitivă; subliniază necesitatea de a preveni imigraţia ilegală prin promovarea dezvoltării locale în ţările de origine, precum şi necesitatea de a combate grupurile care sunt implicate în traficul de persoane; subliniază faptul că este necesar ca politica externă europeană să ia pe deplin în considerare dimensiunea externă a spaţiului de libertate, securitate şi justiţie;
26. subliniază necesitatea de a consolida capacităţile astfel încât să furnizeze o monitorizare mai bună a misiunilor civile şi militare ale Uniunii şi să permită învăţarea unor lecţii din modalitatea în care acestea se desfăşoară, pentru a îmbunătăţi planificarea şi gestionarea misiunilor viitoare; subliniază, de asemenea, necesitatea unei abordări mai strategice a misiunilor PSAC; sugerează ca reuniunile comune de consultare să urmărească, de asemenea, evaluarea succeselor şi lacunelor misiunilor încheiate pentru a contribui la dezvoltarea unei abordări de perspectivă pentru necesităţile care cuprind toate aspectele (finanţarea, punerea în aplicare, organizarea administrativă);
27. îl invită pe Vicepreşedinte/Înalt Reprezentant, precum şi Consiliul şi statele membre, să asigure un echilibru dintre capacităţile civile şi militare de planificare din cadrul Secretariatului Consiliului şi să asigure un număr adecvat de angajaţi din domeniul justiţiei, al administraţiei civile, vamal şi al medierii pentru a garanta că misiunile PSAC dispun de competenţe corespunzătoare şi suficiente;
28. solicită, în acest sens, să se aloce resurse umane corespunzătoare componentei civile şi îndeamnă statele membre să valorifice importanta posibilitate oferită de SEAE de utilizare în comun a resurselor disponibile în prezent pentru a dezvolta o capacitate coerentă, concretă şi eficientă de planificare a gestiunii crizelor;
29. invită statele membre să îşi dubleze eforturile pentru a găsi şi utiliza un număr suficient de personal potrivit, calificat şi echilibrat din punct de vedere al reprezentării sexelor, care să participe la acţiunile civile şi militare ale PCSA din întreaga lume într-un cadru coerent şi bine coordonat, inclusiv în zonele specifice cu riscuri mari, succesul misiunilor PCSA depinzând în mare măsură de abilităţile şi cunoştinţele unui personal bine pregătit; solicită, în acest sens, formarea comună a personalului misiunilor PSAC; sprijină pe deplin eforturile depuse în ceea ce priveşte elaborarea de orientări şi schimbul celor mai bune practici în scopul îmbunătăţirii cursurilor de formare comune pentru personal; îşi exprimă convingerea că o mai mare coerenţă şi coeziune în ceea ce priveşte personalul de pe teren va îmbunătăţi coordonarea misiunilor şi va facilita, de asemenea, detaşarea cetăţenilor UE, ceea ce este de preferat, dintr-o perspectivă pur bugetară, faţă de recrutarea de agenţi contractuali internaţionali;
30. invită Consiliul European şi Comisia Europeană să asigure o angajare mai intensă a UE în negocierile multilaterale vizând reducerea importanţei arsenalelor nucleare;
31. reiterează necesitatea dezarmării şi a unor garanţii internaţionale mai solide în materie de neproliferare; salută, în acest sens, Declaraţia comună din 4 decembrie 2009, prin care Preşedintele Statelor Unite ale Americii şi Preşedintele Federaţiei Ruse s-au angajat să coopereze în continuare după expirarea Tratatului de reducere a armelor strategice (START) şi speră că semnarea şi intrarea în vigoare a unui nou pact privind armele strategice vor avea loc cât mai rapid posibil; invită totodată UE şi statele membre să-şi intensifice eforturile diplomatice pentru a asigura încheierea cu succes în mai 2010 a revizuirii Tratatului privind neproliferarea armelor nucleare;
32. subliniază că este foarte important ca obiectivele referitoare la egalitatea de gen, drepturile omului şi buna guvernanţă să fie pe deplin integrate în planificarea şi desfăşurarea tuturor misiunilor şi operaţiunilor PSAC, inclusiv a misiunilor de documentare, deoarece conştientizarea şi înţelegerea componentei de gen contribuie la eficacitatea operaţională şi la conştientizarea diferitelor situaţii; salută în acest context numirea unui consilier pe probleme de gen la aproape toate misiunile PCSA; regretă că nu există nicio femeie printre cei 11 RSUE; solicită Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante să includă egalitatea de gen şi abilitarea femeilor în mod sistematic în dialogul politic şi în dezbaterile legate de politici, purtate de UE cu ţările partenere;
33. îşi exprimă aprecierea pentru rolul important jucat de apărătorii drepturilor omului la nivel mondial; salută călduros faptul că, la reuniunea sa din 8 decembrie 2009, Consiliul Afaceri Externe şi-a anunţat angajamentul de a acorda sprijin apărătorilor drepturilor omului organizând reuniuni publice cu aceştia şi asigurând vizibilitatea activităţilor lor;
34. invită Consiliul să includă aspectele referitoare la drepturile omului şi la buna guvernanţă în mandatele RSUE şi să numească consilieri specializaţi în aceste domenii în cadrul personalului RSUE;
Principalele priorităţi în zonele geografice
35. recomandă ca UE să-şi intensifice dialogul politic cu ţările şi regiunile terţe, în special cu partenerii săi strategici importanţi, pentru a-şi coordona cu aceştia poziţiile în cadrul organizaţiilor internaţionale, a susţine şi a promova democraţia, statul de drept şi respectarea drepturilor omului; reaminteşte, în acest sens, rolul important pe care îl are diplomaţia parlamentară, ca instrument suplimentar, în ceea ce priveşte relaţiile Uniunii cu ţările şi regiunile terţe; consideră, prin urmare, că Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă ar trebui ca, împreună cu serviciile pe care le are la dispoziţie, printre care şi RSUE, să colaboreze cu Parlamentul în elaborarea unor strategii comune privind ţările şi regiunile partenere şi să fie disponibilă pentru prezentări orale şi în scris adresate Parlamentului şi referitoare la aspecte şi vizite specifice;
36. invită Consiliul, statele membre şi pe Vicepreşedintă/Înaltă Reprezentantă să identifice în mod activ mijloace paşnice de soluţionare a conflictelor internaţionale şi să consolideze mecanismele UE de prevenire a conflictelor;
Organizaţii internaţionale
37. subliniază rolul Organizaţiei Naţiunilor Unite în calitate de principal garant al păcii şi securităţii internaţionale şi în calitate de cadru de maximă amplitudine pentru cooperarea multilaterală; consideră că o consolidare a guvernanţei globale, a instituţiilor internaţionale şi a respectării dreptului internaţional este de o importanţă covârşitoare pentru un multilateralism eficient şi că aceasta ar trebui, prin urmare, să reprezinte o prioritate strategică absolută pentru Uniune; consideră că instituţiile şi statele membre ale UE ar trebui să-şi continue eforturile de consolidare a cooperării şi coordonării cu partenerii strategici cu influenţă la nivel mondial, în special în cadrul Naţiunilor Unite; subliniază, în această privinţă, necesitatea unei abordări urgente a chestiunilor globale care prezintă motive comune de îngrijorare pentru Europa şi stabilitatea mondială, precum terorismul, criminalitatea organizată, schimbările climatice, realizarea ODM-urilor şi eradicarea sărăciei, gestionarea crizelor, prevenirea şi soluţionarea conflictelor, neproliferarea armelor de distrugere în masă (ADM) şi dezarmarea, gestionarea fluxurilor de migraţie şi promovarea drepturilor omului şi a libertăţilor civile;
38. consideră că este esenţial ca delegaţiile respective ale UE la sediile ONU din New York şi Geneva să fie dotate în mod corespunzător cu mijloace şi personal, astfel încât să poată pune în practică în mod credibil şi eficient noile acorduri instituţionale prevăzute de Tratatul de la Lisabona; prin urmare, ia act cu îngrijorare de o abordare în spiritul neutralităţii bugetare, ce vine în contradicţie cu nevoia urgentă de a institui rapid şi eficient prezenţa UE pe lângă ONU, pe durata fazei iniţiale a punerii în aplicare a Tratatului de la Lisabona;
39. consideră că OSCE constituie un cadru important pentru restabilirea încrederii şi intensificarea cooperării dintre ţările din Europa, Asia Centrală şi America de Nord într-o serie de domenii, printre care se numără neproliferarea, dezarmarea, cooperarea economică şi protecţia şi promovarea drepturilor omului şi a statului de drept; sprijină, în consecinţă, consolidarea OSCE şi în sensul deschiderii unei discuţii privind ideea acordării personalităţii juridice;
40. fără a aduce prejudicii obligaţiilor internaţionale ale UE în conformitate cu Carta ONU, consideră că UE şi NATO ar trebui să dezvolte un parteneriat mai strâns şi mai eficient, având în vedere evoluţia progresivă a politicilor externe, de securitate şi apărare ale UE, respectând în acelaşi timp autonomia decizională a celor două instituţii; în acest sens, recomandă o revizuire a aşa-numitelor acorduri „Berlin plus” şi dezvoltarea unui dialog mai strategic privind interesele strategice comune şi planurile de urgenţă; solicită insistent facilitarea cooperării practice pe teren la nivel militar sau civil, în special în cazul în care ambele organizaţii operează pe acelaşi teatru de misiuni; regretă în acest sens conflictul continuu dintre Turcia şi Cipru, care subminează din ce în ce mai mult eficienţa şi credibilitatea atât ale UE, cât şi ale NATO;
Relaţii transatlantice
41. îşi reafirmă angajamentul faţă de parteneriatul transatlantic, ca element important şi unul dintre principalii piloni ai acţiunii externe a UE; solicită Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante să garanteze faptul că UE acţionează ca un partener coerent, activ, egal şi totuşi autonom al SUA în procesul de consolidare a securităţii şi stabilităţii mondiale, prin promovarea păcii, a respectării drepturilor omului şi a atingerii ODM-urilor, precum şi prin adoptarea unei abordări comune a unor provocări la scară globală, cum ar fi proliferarea nucleară, terorismul, schimbările climatice şi securitatea energetică; consideră că Tratatul de la Lisabona constituie o ocazie de bun augur pentru îmbunătăţirea şi reînnoirea cadrului relaţiilor UE-SUA; o încurajează pe Vicepreşedintă/Înalta Reprezentantă să depună eforturi în vederea consolidării mecanismelor instituţionale UE-SUA, în conformitate cu rezoluţiile Parlamentului; subliniază că activitatea Consiliului economic transatlantic trebuie consolidată în scopul creării unei autentice pieţe integrate transatlantice şi că această piaţă ar trebui să ofere baza pentru un parteneriat transatlantic consolidat;
42. solicită ambilor parteneri, UE şi SUA, să încurajeze China, India, Rusia, Brazilia, precum şi alte puteri emergente să poarte în comun răspunderea pentru ordinea mondială şi pentru prevenirea şi soluţionarea paşnică a conflictelor, în conformitate cu dreptul internaţional; insistă asupra faptului că, în timp ce UE şi SUA ar trebui să furnizeze sprijin deplin dezvoltării economice şi sociale a acestor ţări pe baza unei cooperări echitabile, aceste ţări ar trebui, de asemenea, să-şi accepte responsabilităţile la nivel mondial, în special pentru combaterea schimbărilor climatice şi dezvoltarea durabilă;
Balcanii de Vest
43. subliniază că ţările din Balcanii de Vest fac parte din procesul de extindere; consideră că stabilitatea în regiunea Balcanilor de Vest, bazată pe statul de drept, ar trebui să rămână o prioritate absolută a acţiunii externe a UE şi acordă, prin urmare, o importanţă deosebită eforturilor ce vizează apropierea ţărilor din acea regiune de UE, cu scopul comun al integrării europene, printre altele prin promovarea reformelor şi consolidarea cooperării regionale şi a reconcilierii interetnice pentru a întruni criteriile de la Copenhaga şi a se pregăti pentru aderare; recomandă convocarea unei conferinţe internaţionale cu privire la viitorul Balcanilor de Vest, reunind ţările din regiune şi actorii relevanţi regionali şi mondiali, pentru a identifica şi aborda provocările actuale cu care se confruntă regiunea;
44. ia act cu satisfacţie de situaţia din ce în ce mai paşnică şi stabilă din Kosovo şi de eforturile de clădire a unei societăţi multietnice, fapt demonstrat de alegerile locale calme şi disciplinate, organizate în 15 noiembrie 2009; este conştient că nu toate statele membre au recunoscut independenţa Kosovo; salută faptul că misiunea EULEX de sprijinire a statului de drept în Kosovo, care este cea mai importantă misiune civilă în cadrul PSAC a UE de până acum, lucrează la capacitatea operaţională deplină bazată, pe abordarea neutră a ONU din punct de vedere al statutului; subliniază importanţa misiunii în promovarea reconcilierii interetnice, a statului de drept, a ordinii publice şi a securităţii pe întreg teritoriul Kosovo, prin asistenţa acordată instituţiilor, autorităţilor juridice şi agenţiilor de aplicare a legii din Kosovo, în progresele pe care acestea le fac în vederea sustenabilităţii şi responsabilităţii; salută, în acest sens, decizia de deschidere a unui nou birou EU în nord; cu toate acestea, ia act de necesitatea de a mări numărul procurorilor care lucrează în cadrul EULEX şi solicită statelor membre să pună la dispoziţie personal suplimentar;
45. încurajează Consiliul să îşi continue eforturile, cu sprijinul comunităţii internaţionale, în vederea continuării dialogului cu liderii politici ai Bosniei şi Herţegovinei (BiH), astfel încât să ajute această ţară şi populaţia sa să-şi continue drumul spre integrarea europeană; ia act de eforturile diplomatice comune depuse de Preşedinţia UE, Comisia Europeană şi administraţia SUA şi recomandă continuarea negocierilor, ţinând seama de acordurile anterioare încheiate de către politicienii din BiH; reaminteşte necesitatea de a-i implica mai intens pe parlamentari şi societatea civilă în susţinerea unei ţări viabile;
Parteneriatul Estic, cooperarea de la Marea Neagră
46. continuă să sprijine dezvoltarea parteneriatului estic cu vecinii europeni ai Uniunii, prin integrarea economică a acestora pe piaţa internă şi prin intensificarea cooperării politice, economice şi culturale; subliniază importanţa furnizării unor proiecte credibile în acest parteneriat şi a unor stimulente concrete pe termen mediu şi lung pentru reformă, care ar consolida angajamentul societăţilor din ţările partenere faţă de procesul de modernizare şi integrare în UE; subliniază, în special, necesitatea îndepărtării treptate a tuturor obstacolelor din calea liberei circulaţii a persoanelor (inclusiv, eventual, eliminarea vizelor) şi a consolidării cooperării în ceea ce priveşte toate aspectele referitoare la securitate şi în special securitatea energetică; reiterează ideea potrivit căreia parteneriatului trebuie să îi fie puse la dispoziţie resurse financiare adecvate; subliniază că este necesar să se asigure complementaritatea parteneriatului cu iniţiativele regionale, în special cu Sinergia Mării Negre;
47. reafirmă importanţa pentru UE a unei cooperări regionale mai importante în vecinătatea de est, spirit în care UE va sprijini punerea în aplicare a unor proiecte orientate către rezultate, atât în cadrul Parteneriatului estic, cât şi în Sinergia Mării Negre, în complementaritate deplină;
48. invită Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să îşi intensifice eforturile pentru a pune în aplicare proiecte în cadrul Sinergiei Mării Negre; îndeamnă Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să dezvolte noi idei pentru o cooperare eficientă în zona Mării Negre, care ar putea să includă un Pact de stabilitate pentru această regiune;
49. salută poziţia proeuropeană a noului guvern al Republicii Moldova şi îşi exprimă speranţa că reformele interne vor fi accelerate în această ţară, astfel încât să se realizeze integrarea economică, asocierea politică şi armonizarea instituţională dintre Republica Moldova şi UE; încurajează Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să identifice soluţii multilaterale pentru a debloca situaţia din Transnistria;
50 . ia act de desfăşurarea şi rezultatul alegerilor prezidenţiale din Ucraina; invită toate părţile să contribuie la stabilitatea politică, economică şi socială necesară în Ucraina prin consolidarea eforturilor de reformă; încurajează ţara să ajungă la o interoperabilitate mai mare cu Uniunea Europeană, consolidându-şi astfel perspectiva europeană;
Rusia
51. solicită Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante să garanteze faptul că abordarea de către UE a relaţiilor cu Rusia, inclusiv în negocierile cu privire la un nou Acord de parteneriat şi cooperare, este coerentă şi motivată de un angajament faţă de valorile democraţiei, ale respectării drepturilor omului, ale statului de drept, inclusiv ale dreptului internaţional; subliniază, în acelaşi timp, necesitatea unui parteneriat reînnoit cu Rusia, bazat pe respect reciproc şi reciprocitate, în probleme de combatere a terorismului, securitate şi furnizare a energiei, schimbări climatice, dezarmare, prevenire a conflictelor şi neproliferare nucleară, precum şi în ceea ce priveşte Iranul, Afganistanul şi Orientul Mijlociu, având ca obiectiv consolidarea securităţii şi a stabilităţii pe plan mondial; consideră că o cooperare în aceste privinţe ar trebui să formeze baza pentru un nou acord UE-Rusia şi prin urmare, aşteaptă cu interes accelerarea progresului în negocierile curente cu privire la un nou acord cuprinzător care se aşteaptă a intensifica considerabil relaţiile UE-Rusia; îndeamnă Vicepreşedinta/Înalta Reprezentantă să coordoneze măsurile, faciliteze consultarea şi să îmbunătăţească comunicarea dintre statele membre cu privire la aspectele bilaterale care constituie preocupări comune cu Federaţia Rusă; subliniază că este necesar ca statele membre să îşi coordoneze relaţiile cu Federaţia Rusă pe baza intereselor generale ale Uniunii şi într-un mod care să reflecte şi să promoveze în mod adecvat şi coerent aceste interese;
Caucazul de Sud
52. solicită Consiliului să insiste asupra implementării totale a acordului de încetare a focului între Federaţia Rusă şi Georgia şi îndeamnă UE să respecte principiul integrităţii teritoriale a Georgiei şi pe cel al respectului faţă de minorităţi; salută reînnoirea mandatului misiunii de monitorizare a UE şi îndeamnă Consiliul să garanteze că monitorilor UE li se asigură accesul deplin la toate zonele afectate de conflict, inclusiv regiunile separatiste Abhazia şi Osetia de Sud, utilizând, în acest scop, instrumentele financiare ale UE pentru a asista populaţiile din întreaga zonă de conflict; solicită UE ca, în ceea ce priveşte misiunea de anchetă internaţională independentă referitoare la conflictul din Georgia, să ţină cont de experienţa trecută pentru a dezvolta mecanisme eficiente de prevenire a conflictelor, inclusiv prin promovarea contactelor umane;
53. solicită Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante intensificarea eforturilor UE în vederea prevenirii eficiente a conflictelor şi a soluţionării paşnice, în cadrul dreptului internaţional, a conflictelor din Nagorno-Karabah şi Transnistria şi, în primul rând, a aceluia dintre Rusia şi Georgia şi regiunile separatiste ale acesteia, Osetia de Sud şi Abhazia, dând un nou impuls negocierilor de la Geneva; subliniază posibilitatea periculoasă a unei răspândiri a conflictelor îngheţate în regiune; în acest context, recomandă instituirea unei Conferinţe pe teme de securitate şi cooperare în Caucazul de Sud, care să reunească ţările în cauză şi actorii relevanţi regionali şi mondiali, pentru a dezvolta un Pact de stabilitate pentru Caucazul de Sud; salută recenta apropiere dintre guvernele Turciei şi Armeniei şi îndeamnă parlamentele respective să ratifice acordurile;
Orientul Mijlociu
54. subliniază necesitatea ca negocierile privind procesul de pace să fie purtate pe o perioadă de timp limitată şi într-un climat de încredere reciprocă; consideră că acestea trebuie să aibă drept obiectiv crearea unui stat palestinian independent, democratic şi viabil în interiorul graniţelor din 1967, care să coexiste alături de statul israelian într-un climat de pace şi securitate, în cadrul unor frontiere recunoscute pe plan internaţional şi respectând toate rezoluţiile relevante ale Naţiunilor Unite;
55. invită UE, în conformitate cu Concluziile Consiliului din 12 decembrie 2009, să îşi asume un rol politic mai activ în cadrul eforturilor ce au loc în prezent pe plan internaţional şi care vizează relansarea procesului de pace, rol ce ar corespunde angajamentului financiar al UE în sprijinirea unei redresări a economiei palestiniene şi care să abordeze grava criză umanitară din Gaza; solicită Vicepreşedintei/Înaltei Reprezentante să ia în considerare toate mijloacele de promovare a unei păci de lungă durată în regiune;
56. salută decizia Consiliului de a extinde mandatul Misiunii de poliţie a UE în teritoriile palestiniene (EUPOL COPPS) până în decembrie 2010; consideră că este necesară o asistenţă mai consistentă în vederea instituirii statului de drept şi a ameliorării capacităţii forţelor de ordine şi solicită intensificarea eforturilor în această privinţă; ia act de decizia Consiliului de a extinde mandatul misiunii UE de asistenţă la frontieră în Rafah (EUBAM Rafah), precum şi de hotărârea şi disponibilitatea Consiliului de a reactiva această misiune; consideră că această hotărâre ar trebui să aibă drept consecinţă iniţiative concrete de reinstituire a libertăţii de circulaţie în teritoriile palestiniene şi de reactivare a Acordului privind accesul şi circulaţia, negociat în 2005;
Uniunea pentru Mediterana
57. consideră că este importantă intensificarea dialogului politic la toate nivelurile de către membrii Uniunii pentru Mediterana, pentru a depăşi tensiunile ce au întârziat instituirea secretariatului cu sediul la Barcelona şi promovarea unor proiecte concrete de interes social, economic şi ecologic comun; îşi exprimă speranţa că Uniunea pentru Mediterana ar putea să contribuie pozitiv la soluţionarea conflictelor din Orientul Mijlociu, la apropierea dintre Turcia şi Cipru, precum şi la dezvoltarea democratică a statelor arabe;
58. subliniază faptul că, din punctul de vedere al Uniunii Europene, copreşedinţia trebuie să fie compatibilă cu reprezentarea externă a UE, în conformitate cu Tratatul de la Lisabona; reaminteşte faptul că Tratatul de la Lisabona oferă UE o oportunitate de garantare a consecvenţei, coerenţei şi continuităţii reprezentării sale în cadrul noilor instituţii ale Uniunii pentru Mediterana;
Asia
59. ia act de faptul că, după alegeri, Afganistanul intră într-o perioadă decisivă şi critică, constituirea noului guvern în Kabul oferind ocazia elaborării unui nou program şi a unui nou contract cu populaţia acestei ţări;
60. salută Planul de acţiune al Consiliului pentru consolidarea acţiunii UE în Afganistan şi Pakistan, adoptat cu ocazia Consiliului Afaceri Generale şi Relaţii Externe, precum şi declaraţia prin care îşi reafirmă disponibilitatea de a acorda asistenţă în confruntarea provocărilor din regiune, în cooperare cu ţările interesate şi partenerii internaţionali, dar subliniază faptul că planul va rămâne doar în stadiul de plan în lipsa unui angajament clar din partea statelor membre ale UE de a contribui la punerea în aplicare a acestuia; solicită Consiliului, Comisiei şi Preşedinţiei suedeze să întreprindă fără întârziere, înaintea sfârşitului lui 2009, un efort concertat de punere în aplicare a planului; îndeamnă Consiliul să facă progrese rapide în ceea ce priveşte desfăşurarea de personal în cadrul EUPOL, pentru a constitui forţe de ordine durabile şi eficiente, capabile să confere un plus de securitate;
61. recunoaşte faptul că Pakistanul continuă să se confrunte cu provocări extrem de serioase şi susţine sprijinul ferm al UE pentru un guvern puternic, laic şi civil al Pakistanului; subliniază rolul-cheie al Pakistanului în regiune şi reafirmă faptul că un Pakistan stabil, democratic şi prosper este esenţial şi în abordarea unor aspecte globale, cum ar fi combaterea terorismului, neproliferarea nucleară, combaterea traficului de narcotice şi drepturile omului şi încurajează ferm această ţară să adopte o strategie cuprinzătoare de luptă împotriva terorismului şi de abordare a principalelor cauze ale acestuia;
62. susţine angajamentul UE de a sprijini democraţia într-un Irak unit, federal; subliniază faptul că sprijină angajamentul ferm şi continuu al UE faţă de instituirea statului de drept în Irak şi salută extinderea cu un an a mandatului EUJUST LEX şi a activităţilor-pilot ale acesteia pe teritoriul irakian; aşteaptă, în acest context, continuarea activităţilor planificate, în conformitate cu promisiunile Consiliului; solicită o interacţiune sporită, în special cu privire la aspectele economice, cu autorităţile guvernului regional kurd; invită Comisia să grăbească deschiderea propriilor sedii în Bagdad;
63. îşi exprimă profunda îngrijorare cu privire la evoluţiile politice din Iran şi la frauda electorală masivă raportată în cursul alegerilor prezidenţiale din iunie 2009, care a dat naştere celei mai mari mişcări de protest din istoria de 30 de ani a Republicii Islamice, în cadrul căreia continuă demonstraţiile şi reprimarea violentă a acestora de către forţele de securitate; este foarte preocupat nu doar de arestările, tortura şi asasinarea opozanţilor politici, dar şi de impasul continuu în negocierile cu privire la programul nuclear al Iranului şi invită guvernul iranian să intre în negocieri serioase referitoare la problema nucleară; regretă că vizita din ianuarie 2010 a delegaţiei pentru relaţiile cu Iran a Parlamentului European a fost anulată de autorităţile iraniene şi îşi exprimă solidaritatea cu acei iranieni care, riscându-şi viaţa, continuă să solicite în mod public respectarea drepturilor omului şi mai multe libertăţi democratice în Iran; condamnă eforturile Iranului de a bloca libertatea de informare prin obstrucţionarea transmisiunilor străine şi a Internetului; invită Consiliul şi Comisia să aibă în vedere sancţiuni împotriva acelor membri ai administraţiei şi ai serviciilor de securitate care sunt responsabili pentru încălcările larg răspândite ale drepturilor omului şi să conceapă măsuri pentru a sprijini manifestanţii la „Mişcarea verde”, aflaţi într-o situaţie dificilă, care suferă persecuţii şi/sau exilul;
64. ia act de faptul că relaţiile economice UE - China au cunoscut un progres constant şi că au crescut în număr şi în amploare contactele interpersonale; rămâne însă serios îngrijorat de lipsa de disponibilitate din partea autorităţilor chineze în ceea ce priveşte contracararea numeroaselor încălcări ale drepturilor omului şi garantarea unor drepturi şi libertăţi fundamentale pentru populaţie;
65. salută eforturile întreprinse atât de Taipei, cât şi de Beijing pentru a îmbunătăţi relaţiile de ambele părţi ale strâmtorii Taiwan, fapt care contribuie la o consolidare a stabilităţii şi securităţii în Asia de Est, şi încurajează ambele părţi să intensifice în continuare dialogul, cooperarea practică şi procesul de construire a încrederii; salută declaraţia Consiliului din 8 mai 2009, care reafirmă sprijinul său pentru participarea Taiwanului la OMS; sprijină cu fermitate participarea Taiwanului drept observator în cadrul organizaţiilor şi activităţilor internaţionale relevante, precum OACI şi CCONUSC, având în vedere faptul că participarea Taiwanului este importantă pentru interesele UE şi cele mondiale;
66. îşi reafirmă sprijinul puternic pentru consolidarea relaţiei strategice dintre UE şi India şi pentru explorarea unor modalităţi suplimentare de consolidare a acestei relaţii în domenii de interes reciproc din sectorul economic, politic, de securitate şi comercial;
67. recunoaşte rolul din ce în ce mai mare al ASEAN ca motor al stabilităţii şi prosperităţii regionale; consideră că există un mare potenţial de colaborare între Uniune şi ASEAN, ambele fiind implicate în integrarea regională; ia act de faptul că este necesară o intensificare a relaţiilor economice şi comerciale dintre Uniune şi ASEAN pentru a contribui la consolidarea relaţiilor generale dintre cele două regiuni şi pentru a încuraja realizarea unor noi progrese în domeniul cooperării politice şi al securităţii, al promovării democraţiei şi drepturilor omului, în domeniul energiei şi al mediului, în domeniul socio-cultural, precum şi în domeniul cooperării şi dezvoltării;
Africa
68. ia act cu satisfacţie de faptul că operaţiunea EUNAVFOR Atalanta contribuie în continuare cu succes la securitatea maritimă din largul coastelor Somaliei, protejând navele afretate care livrează în cadrul Programului alimentar mondial ajutoare alimentare către Somalia, navele care livrează încărcături deosebit de importante pentru operaţiunea Uniunii Africane de sprijinire a păcii în Somalia şi alte nave vulnerabile; salută decizia Consiliului de a prelungi mandatul operaţiunii până la 12 decembrie 2010; îşi exprimă sprijinul pentru lansarea unei operaţiuni de gestionare a crizei pentru a contribui la formarea forţelor naţionale de securitate ale guvernului federal somalez de tranziţie; subliniază necesitatea de a integra forţele de securitate antrenate în structurile de stat şi de comandă pentru ca, în momentul reîntoarcerii, să nu se întoarcă împotriva guvernului pe care trebuie să-l protejeze;
America Latină
69. reaminteşte propunerile făcute în rezoluţiile sale din 15 noiembrie 2001 privind un parteneriat global şi o strategie comună pentru relaţiile dintre UE şi America Latină
JO C 140 E, 13.06.02, p.
569. , reiterate ulterior în rezoluţiile din 27 aprilie 2006
JO C 296 E, 06.12.06, p.
123. şi 24 aprilie 2008
Texte adoptate, P6_TA(2008)0177 . , adoptate în perspectiva summiturilor UE - America Latină de la Viena şi Lima, în vederea adoptării unei Carte Euro-Latino-americane pentru pace şi securitate, care, bazându-se pe Carta ONU, să permită acţiuni şi iniţiative comune politice, strategice şi în domeniul securităţii; solicită Consiliului şi Comisiei să ia măsuri în vederea îndeplinirii acestui obiectiv ambiţios şi să sprijine această propunere cu ocazia următorului summit UE - America Latină, care va avea loc la Madrid în mai 2010;
70. consideră că semnarea promptă a Acordului de asociere cu ţările din America Centrală şi a Acordului multilateral cu ţările din Comunitatea Ţărilor Andine, precum şi progresul negocierilor cu privire la Acordul de asociere cu Mercosur trebuie să constituie o prioritate;
°
° °
71. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Secretarului General al Naţiunilor Unite, Secretarului General al NATO, Preşedintelui Adunării parlamentare a NATO, Preşedintelui în exerciţiu al OSCE, Preşedintelui Adunării parlamentare a OSCE, Preşedintelui Adunării Parlamentare a UEO, Preşedintelui Comitetului de Miniştri al Consiliului Europei şi Preşedintelui Adunării Parlamentare a Consiliului Europei.
OPINIE MINORITARĂ
în conformitate cu articolul 52 alineatul (3) din Regulamentul de procedură
Grupul Confederal al Stângii Unite Europene/Stânga Verde Nordică
Deşi raportul prezintă câteva mici îmbunătăţiri, de exemplu cu privire la controlul PE al PESC, ne declarăm absolut împotrivă deoarece raportul:
- apără şi promovează şi mai mult militarizarea ca element de bază al PESC;
- promovează sinergia capacităţilor civile şi militare;
- salută schimbările efectuate prin punerea în aplicare a Tratatului de la Lisabona în domeniul afacerilor externe, inclusiv toate schimbările instituţionale, precum SEAE şi crearea funcţiei de Vicepreşedinte/Înalt Reprezentant; prin urmare, raportul salută continuarea tranziţiei UE către o Uniune mai militarizată;
- apără consolidarea cooperării UE-NATO, bazate pe Acordurile Berlin Plus, care permit utilizarea de către UE a capacităţilor NATO pentru a permite ambelor organizaţii să intervină în cazuri de criză prin utilizarea mijloacelor militare, precum şi dezvoltarea unui dialog mai strategic în această direcţie;
- sprijină independenţa unilaterală a Kosovo şi rolul misiunii EULEX;
- salută activitatea desfăşurată de EUNAVFOR Atalanta pe coasta Somaliei.
Solicităm:
- o UE civilă şi o separare strictă a UE -NATO;
- o PESC bazată pe principii paşnice;
- respectarea dreptului internaţional;
- utilizarea cheltuielilor militare pentru scopuri civile;
- închiderea tuturor bazelor militare din Europa.
Willy Meyer, Sabine Lösing şi Takis Hadjigeorgiou
28.1.2010
AVIZ al Comisiei pentru bugete
destinat Comisiei pentru afaceri externe
referitor la Raportul anual pentru 2008 privind PESC
( 2009/2057(INI) )
Raportor: Nadezhda Neynsky
SUGESTII
Comisia pentru bugete recomandă Comisiei pentru afaceri externe, competentă în fond, includerea următoarelor sugestii în propunerea de rezoluție ce urmează a fi adoptată:
1. regretă faptul că, în pofida importanței crescânde a PESC în cadrul rolului pe care îl joacă UE ca actor global, rezultatul bugetar din 2008 pentru PESC se ridică la 289 milioane EUR, ceea ce reprezintă mai puțin de 4% din rezultatul bugetar pentru întreaga rubrică 4; subliniază că adoptarea pachetului financiar al PESC și repartizarea sa între diferitele linii bugetare sunt circumscrise dispozițiilor de la punctul 42 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară
JO C 139, 14.6.2006, p.
1.
(AII) care prevede, printre altele, un cuantum minim în eventualitatea în care cele două componente ale autorității bugetare nu ajung la un acord și interzice înscrierea creditelor în rezervă; își reafirmă, în acest context, preocuparea cu privire la caracterul interguvernamental al acestei politici, care este guvernată de deciziile Consiliului pe baza estimărilor acestuia și finanțată din bugetul UE;
2. consideră că reuniunile periodice de consultare prevăzute la punctul 43 din AII și care se desfășoară între Parlament și Președintele Comitetului politic și de securitate ar trebui să vizeze nu doar schimbul de opinii privind misiunile PESC în curs de desfășurare, ci și evaluarea succesului și neajunsurilor misiunilor încheiate și dezvoltarea unei abordări prospective a nevoilor viitoare în domeniul PESC, iar o astfel de abordare ar fi utilă, printre altele, pentru a perfecționa evaluarea aspectelor financiare ale misiunilor;
3. își exprimă convingerea, în acest context, că Uniunea Europeană ar trebui, pe cât posibil, să învețe din experiența dobândită în cadrul misiunilor încheiate, prin înglobarea tuturor aspectelor (finanțe, prognoză, punere în aplicare, organizare administrativă etc.), cu scopul de a-și dezvolta o experiență consolidată a misiunilor PESC în vederea facilitării procesului decizional;
4. este convinsă de valoarea adăugată a unei abordări mai ample și mai cuprinzătoare în cadrul rapoartelor anuale PESC și, în special, al capitolelor privind grupurile și partenerii regionali și interconexiunile dintre misiunile PESC/PESA și celelalte instrumente de promovare a rolului UE ca actor global; o asemenea perspectivă ar permite, printre altele, o imagine de ansamblu mai clară cu privire la contribuția totală din bugetul UE pentru o anumită regiune;
5. sprijină pe deplin eforturile depuse în ceea ce privește elaborarea de orientări și schimbul celor mai bune practici în scopul îmbunătățirii cursurilor de formare comune pentru personal; își exprimă convingerea că o mai mare coerență și coeziune în ceea ce privește personalul de pe teren va îmbunătăți coordonarea misiunilor și va facilita, de asemenea, detașarea cetățenilor UE, ceea ce este de preferat, dintr-o perspectivă pur bugetară, față de recrutarea de agenți contractuali internaționali;
6. subliniază rolul central pe care l-ar putea juca reprezentanții speciali ai UE (RSUE) și valoarea adăugată pe care ar aduce-o aceștia în contextul instituirii noii politici externe ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona (o coordonare optimă între fondurile comunitare și deciziile Consiliului, o mai bună coordonare a politicii interne și o mai bună reprezentare externă etc.); subliniază că dublul mandat constituie, în acest sens, primul pas, dar nu singurul, care trebuie făcut pe calea creării economiilor de scară și a eficientizării PESC;
7. reamintește că Parlamentul nu dispune în prezent de niciun mijloc de a contesta mandatul individual al RSUE, deoarece creditele destinate exercitării unui astfel de mandat sunt incluse în linia bugetară 19 03 06 care acoperă toate mandatele RSUE; solicită, prin urmare, sporirea examinării și controlului parlamentar asupra numirilor RSUE;
8. își reiterează îngrijorarea cu privire la lipsa de transparență și de informare în ceea ce privește finanțarea costurilor comune ale operațiunilor UE care au implicații militare sau de apărare, deoarece mecanismul de la Atena nu oferă, în mod evident, o imagine de ansamblu asupra tuturor implicațiilor financiare ale misiunilor efectuate în cadrul PESC; salută, prin urmare, crearea fondului de lansare în temeiul articolului 41 alineatul (3) din TUE și solicită să fie consultat cu privire la gestionarea acestuia, în conformitate cu prerogativele generale ale PE în cadrul PESC și PESA, astfel cum sunt definite la articolul 36 din TUE; subliniază că o participare sporită a Parlamentului în definirea, monitorizarea și urmărirea PESC rezultă atât din interconectarea între PESC și PESA, astfel cum se subliniază la articolul 42 din TUE, cât și din consolidarea controlului parlamentar la nivel național și european, astfel cum este consacrat în Protocolul nr.
1 la acesta;
9. subliniază că, având în vedere că bugetul PESC este destul de limitat, este necesar să se depună toate eforturile pentru a asigura utilizarea optimă a capacității existente, fără risipirea resurselor; propune, cu titlu de exemplu, să se examineze îndeaproape posibilitatea de utilizare în comun a antrepozitelor și instalațiilor pentru depozitarea echipamentelor și a materialelor, precum și de punere în comun a capacităților de transport;
10. speră că se va ține seama în mod corespunzător de considerațiile sus-menționate în cadrul negocierilor referitoare la ajustarea AII și a punctelor specifice ale acestuia privind finanțarea PESC.
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
27.1.2010
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
25
1
1
Membri titulari prezenți la votul final
Damien Abad, Marta Andreasen, Francesca Balzani, Reimer Böge, Lajos Bokros, Giovanni Collino, Göran Färm, José Manuel Fernandes, Eider Gardiazábal Rubial, Jens Geier, Ivars Godmanis, Ingeborg Gräßle, Carl Haglund, Jiří Havel, Sidonia Elżbieta Jędrzejewska, Sergej Kozlík, Vladimír Maňka, Barbara Matera, Sergio Paolo Francesco Silvestris, László Surján, Helga Trüpel, Derek Vaughan, Angelika Werthmann
Membri supleanți prezenți la votul final
François Alfonsi, Roberto Gualtieri, Giovanni La Via, Paul Rübig
REZULTATUL VOTULUI FINAL ÎN COMISIE
Data adoptării
23.2.2010
Rezultatul votului final
+:
–:
0:
51
4
1
Membri titulari prezenţi la votul final
Gabriele Albertini, Pino Arlacchi, Bastiaan Belder, Frieda Brepoels, Arnaud Danjean, Mário David, Michael Gahler, Marietta Giannakou, Andrzej Grzyb, Heidi Hautala, Richard Howitt, Anna Ibrisagic, Anneli Jäätteenmäki, Jelko Kacin, Ioannis Kasoulides, Tunne Kelam, Maria Eleni Koppa, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Eduard Kukan, Krzysztof Lisek, Sabine Lösing, Mario Mauro, Kyriakos Mavronikolas, Willy Meyer, Francisco José Millán Mon, Alexander Mirsky, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Norica Nicolai, Kristiina Ojuland, Ria Oomen-Ruijten, Pier Antonio Panzeri, Ioan Mircea Paşcu, Cristian Dan Preda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Saryusz-Wolski, Werner Schulz, Adrian Severin, Marek Siwiec, Ernst Strasser, Charles Tannock, Zoran Thaler, Inese Vaidere, Johannes Cornelis van Baalen, Graham Watson
Membri supleanţi prezenţi la votul final
Laima Liucija Andrikienė, Charalampos Angourakis, Elena Băsescu, Malika Benarab-Attou, Carlo Casini, Andrew Duff, Lorenzo Fontana, Roberto Gualtieri, Georgios Koumoutsakos, Luis Yáñez-Barnuevo García
Membri supleanţi (articolul 187 alineatul (2)) prezenţi la votul final
Bas Eickhout
