P7_TA(2010)0383
Indicarea ţării de origine pentru anumite produse importate din ţări terţe ***I
A7-0273/2010
Rezoluţia legislativă a Parlamentului European din 21 octombrie 2010 referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului privind indicarea ţării de origine pentru anumite produse importate din ţări terţe ( COM(2005)0661 – C7-0048/2010 – 2005/0254(COD) )
(Procedura legislativă ordinară: prima lectură)
Parlamentul European,
–
având în vedere propunerea Comisiei prezentată Consiliului ( COM(2005)0661 ),
–
având în vedere Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu intitulată „Consecinţele intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona asupra procedurilor decizionale interinstituţionale în curs de desfăşurare” ( COM(2009)0665 ),
–
având în vedere articolul 294(2) și articolul 207 alineatul (2) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în temeiul căruia propunerea a fost prezentată de către Comisie ( C7-0048/2010 ),
–
având în vedere articolul 294 alineatul (3) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene,
–
având în vedere articolul 55 din Regulamentul său de procedură,
–
având în vedere raportul Comisiei pentru comerţ internaţional ( A7-0273/2010 ),
1.
adoptă poziţia în primă lectură prezentată în continuare;
2.
solicită Comisiei să îl sesizeze din nou în cazul în care intenţionează să modifice în mod substanţial propunerea sau să o înlocuiască cu un alt text;
3.
încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite Consiliului şi Comisiei, precum şi parlamentelor naţionale, poziţia Parlamentului.
P7_TC1-COD(2005)0254
Poziția Parlamentului European adoptată în primă lectură la 21 octombrie 2010 în vederea adoptării Regulamentului (UE) nr. .../2011 al Parlamentului European și al Consiliului privind indicarea țării de origine pentru anumite produse importate din țări terțe
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, în special, articolul 207 al acestuia,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară Poziţia Parlamentului European din 21 octombrie 2010.
,
întrucât:
(1)
Uniunea Europeană nu dispune de dispoziții armonizate sau de practici uniforme în ceea ce privește marcarea originii pe teritoriul Uniunii, cu excepția anumitor cazuri specifice în sectorul agricol.
(2)
Prezentul regulament ar trebui să se aplice produselor industriale importate, cu excepția produselor pescărești și de acvacultură, astfel cum sunt definite la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr.
104/2000 al Consiliului din 17 decembrie 1999 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură JO L 17, 21.1.2000, p.
22.
, precum și produselor alimentare astfel cum sunt definite la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr.
178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare JO L 31, 1.2.2002, p.
1.
.
(3)
În prezent, multe întreprinderi din Uniune folosesc deja în mod voluntar marcarea originii produselor.
(4)
Absența normelor Uniunii și disparitățile dintre sistemele în vigoare din statele membre în ceea ce privește indicarea pe anumite produse a țării de origine a acestora, au condus la o situație în care în mai multe sectoare, o mare parte a produselor importate din țări terțe și distribuite pe piața Uniunii nu poartă informații sau poartă informații care induc în eroare cu privire la țara de origine a acestora.
Aceste disparități conduc, de asemenea, la situația în care traficul cu produse de import din țări terțe se orientează în special către punctele de intrare în Uniune care satisfac cel mai bine nevoile țării exportatoare.
(5)
Rezultatele consultării generale de către Comisie a părților interesate (printre care industria, importatorii, asociațiile de consumatori, sindicatele) cu privire la posibila elaborare a unui regulament al UE privind marcarea originii indică faptul că, în general, consumatorii Uniunii au o percepție pozitivă cu privire la relevanța marcării originii pentru informarea lor în legătură cu siguranța, aspectele sociale și de mediu.
(6)
Reglementarea Uniunii privind marcarea originii produselor este considerată de cetățenii europeni ca fiind strâns legată de protejarea sănătății și a siguranței personale.
(7)
În Agenda de la Lisabona, UE și-a stabilit ca obiectiv consolidarea economiei Uniunii, printre altele și prin sporirea competitivității industriei Uniunii în cadrul economiei mondiale, iar strategia UE 2020 este menită să răspundă acestei necesități de sporire a competitivității.
Pentru anumite categorii de bunuri de consum, competitivitatea poate să rezide în reputația legată de calitate și de standardele de producție ridicate care este asociată produselor fabricate în UE.
(8)
Normele Uniunii privind marcarea originii produselor ar spori competitivitatea întreprinderilor Uniunii și a economiei Uniunii în ansamblu, permițându-le cetățenilor și consumatorilor să aleagă în cunoștință de cauză.
(9)
Semnificația economică a marcării originii pentru decizia consumatorilor și pentru comerț este recunoscută de practica altor parteneri comerciali importanți care au instituit cerințe obligatorii de marcare a originii.
Exportatorii din Uniune trebuie să respecte acele cerințe și trebuie să marcheze originea pe produsele pe care doresc să le exporte pe aceste piețe.
(10)
Au existat mai multe incidente legate de sănătatea și siguranța consumatorilor care au fost provocate de produse importate în UE din țări terțe.
O marcare clară a originii va asigura o mai bună informare a cetățenilor UE și un control sporit al acestora asupra alegerilor lor, protejându-i astfel de situația achiziționării în necunoștință de cauză a unor produse care pot fi de calitate dubioasă.
(11)
Autoritățile vamale ale statelor membre ar trebui să realizeze verificări și controale la frontieră privind punerea în aplicare a prezentului regulament, prin intermediul unei proceduri unice armonizate, pentru a reduce sarcina administrativă.
(12)
Pentru a garanta că prezentul regulament este eficient și impune doar sarcini administrative lejere, dar acordă flexibilitate maximă întreprinderilor din Uniune, regulamentul ar trebui să fie în conformitate cu sistemele existente în lume care folosesc mențiunea „made in” (fabricat în).
(13)
Uniunea ar trebui să se așeze pe o poziție egală cu partenerii comerciali prin instituirea unei legislații echivalente care va contribui, de asemenea, la împiedicarea indicațiilor false privind originea sau care induc în eroare de pe anumite mărfuri importate.
(14)
Conform Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă JO L 149, 11.6.2005, p.
22.
, consumatorii pot adăuga valoare comercială informațiilor referitoare la originea geografică a unei mărfi.
În conformitate cu respectiva directivă, faptul că informațiile false sau înșelătoare cu privire la originea geografică determină un consumator să cumpere un produs pe care altfel nu l-ar cumpăra, poate constitui o practică comercială neloială.
Directiva respectivă nu impune obligația furnizării de informații referitoare la originea geografică a mărfurilor și nici nu definește conceptul de origine.
(15)
Un sistem de marcare a originii le-ar permite consumatorilor să identifice produsele respective cu normele sociale, de mediu și de siguranță asociate în general cu țara de origine.
(16)
Crearea unei definiții comune a originii în scopul marcării acesteia, a unor norme de marcare și a unor norme comune privind controalele ar asigura astfel o concurență loială, ar facilita alegerea consumatorului în sectoarele respective și ar contribui la reducerea numărului indicațiilor înșelătoare privind originea.
(17)
Introducerea unei mărci de origine poate contribui la funcționarea în favoarea industriei Uniunii a standardelor Uniunii stricte, în special în cazul întreprinderilor mici și mijlocii
, care depun adesea eforturi reale pentru a asigura calitatea produselor lor și care păstrează, de asemenea, locurile de muncă și metodele de producție tradiționale și artizanale, dar care sunt totodată în mare măsură expuse concurenței mondiale, care nu dispune de reguli ce fac distincție între metodele de producție
.
Aceasta va împiedica, de asemenea, știrbirea reputației industriei Uniunii prin indicații inexacte privind originea.
Creșterea transparenței și a informațiilor destinate consumatorilor cu privire la originea mărfurilor va contribui la atingerea obiectivelor Strategiei de la Lisabona
și a celor ale Strategiei UE 2020.
(18)
Articolul IX din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) din 1994 prevede că membrii OMC pot adopta și pune în aplicare legi și reglementări legate de mărcile de origine asupra importurilor, cu precădere pentru a proteja consumatorii împotriva indicațiilor frauduloase sau înșelătoare.
(19)
Normele privind marcarea originii produselor furnizează o protecție eficientă și față de contrafacere și de concurența neloială, sporind astfel eficiența Regulamentului (CE) nr.
1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală
JO L 196, 2.8.2003, p.
7.
, prin punerea la dispoziție a unui alt instrument important pentru protejarea și dezvoltarea producției în Uniune.
(20)
În temeiul acordurilor dintre Comunitatea Europeană și ▌Turcia și părțile contractante la Acordul privind SEE, este necesară excluderea produselor provenind din aceste țări din domeniul de aplicare al prezentului regulament.
(21)
Normele de origine nepreferențiale aplicate de Uniune sunt prevăzute în Regulamentul (CEE) nr.
2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar JO L 302, 19.10.1992, p.
1.
, iar dispozițiile de punere în aplicare a acestuia în Regulamentul (CEE) nr.
2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr.
2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar JO L 253, 11.10.1993, p.
1.
.
În scopul prezentului regulament, este preferabil ca determinarea originii mărfurilor importate să aibă la bază aceste norme privind originea.
Utilizarea unui concept cu care agenții comerciali și administrațiile sunt bine familiarizate ar trebui să ușureze introducerea și punerea în aplicare.
Ar trebui să se aplice norme nepreferențiale privind originea în toate scopurile politicii comerciale nepreferențiale.
Ar trebui să se evite duplicarea declarațiilor și a documentației.
(22)
Pentru a limita sarcinile impuse industriei, comerțului și administrației, marcarea originii ar trebui să fie obligatorie pentru acele sectoare pentru care acest lucru implică o valoare adăugată, conform estimărilor Comisiei formulate în baza unor consultări anterioare. ▌Ar trebui să se stabilească ▌dispoziții pentru exceptarea unor produse specifice din motive de ordin tehnic ▌sau în cazul în care marcarea nu este necesară în scopul prezentului regulament.
Acesta ar putea fi, în special, cazul în care marcarea originii ar deteriora mărfurile respective sau cazul unor anumite materii prime.
(23)
Ar trebui prevăzute dispoziții în baza cărora să se poată face schimb de date referitoare la originea mărfurilor, generate și/sau verificate pe parcursul controalelor efectuate de autoritățile competente, inclusiv cu autorități și alte persoane și organizații, pentru care statele membre au în vedere conferirea unui rol de asigurare a punerii în aplicare, în temeiul Directivei 2005/29/CE.
Ar trebui să se aibă în vedere protecția datelor cu caracter personal, secretul comercial și industrial și confidențialitatea profesională și administrativă.
(24)
În temeiul articolului 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), normele și principiile generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie se stabilesc în prealabil prin intermediul unui regulament adoptat în conformitate cu procedura legislativă ordinară.
Până la adoptarea respectivului nou regulament, se aplică în continuare dispozițiile Deciziei
1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei JO L 184, 17.7.1999, p.
23.
, cu excepția procedurii de reglementare cu control, care nu se aplică
.
(25)
Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE, pentru a stabili cazurile în care poate fi acceptată marcarea ambalajului în locul marcării în mod direct a mărfurilor sau în care mărfurile nu pot fi marcate sau marcarea nu este necesară, din motive de ordin tehnic, precum și măsuri care să stabilească alte norme care ar putea fi necesare în cazul în care se constată că mărfurile nu respectă prezentul regulament sau pentru actualizarea anexei la acesta, dacă se ajunge la o concluzie diferită cu privire la necesitatea marcării originii pentru un anumit sector.
(26)
Bunurile de uz personal aflate în bagajele personale ale celor care călătoresc ar trebui să fie exceptate de la aplicarea prezentului regulament, în limitele prevăzute pentru scutirea de taxe vamale, dacă nu există indicii care să sugereze că mărfurile sunt comercializate.
Ar trebui să se prevadă ca și celelalte cazuri care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr.
1186/2009 al Consiliului din 16 noiembrie 2009 privind instituirea unui regim comunitar de scutiri de drepturi vamale (versiune consolidată) JO L 324, 10.12.2009, p.
23.
să poată fi excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament, prin dispoziții de aplicare,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1
(1)
Prezentul regulament se aplică produselor
destinate consumului final,
cu excepția produselor pescărești și de acvacultură, astfel cum sunt definite la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr.
104/2000 și produselor alimentare, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr.
178/2002.
(2)
Produsele destinate consumului final
care necesită marcarea sunt cele
destinate consumatorilor finali și
aflate pe lista din anexa la prezentul regulament, care sunt importate din țări terțe, cu excepția
produselor
provenite de pe teritoriul
Uniunii
Europene, din ▌Turcia și din țările care sunt părți contractante la Acordul privind SEE.
Produsele destinate consumului final
pot fi scutite de marcarea originii atunci când, din motive de ordin tehnic ▌, marcarea este imposibilă.
Produsele pentru care urmează să se aplice prezentul regulament sunt limitate la produsele destinate consumului final.
Domeniul de aplicare al prezentului regulament poate fi extins de către Comisie, sub rezerva aprobării de către Parlamentul European și Consiliu.
În ceea ce privește materialele textile și derivatele (capitolele 50-63), încălțămintea, ghetrele și articolele similare (capitolul 64), articolele de îmbrăcăminte, accesoriile și alte articole din blană, blănurile artificiale și articolele din blană artificială (cod NC 4303/4304), articole din piele naturală sau artificială, articole de curelărie și de șelărie, articole de voiaj, bagaje de mână și articole similare, produse din intestine de animale (altele decât cele de la viermii de mătase) (cod NC 4104 41 / 4104 49 / 4105 30 / 4106 22 / 4106 32 / 4106 40 / 4106 92 / de la 4107 la 4114 / 4302 13 / ex 4302 19 (35, 80)), prin „produs destinat consumului final” se înțelege produsul finit și/sau semifinit care urmează să intre în faze ulterioare de prelucrare în Uniune înainte de a fi pus pe piață.
(3)
Termenii „origine” și „originar” se referă la originea nepreferențială, în conformitate cu articolele 22-26 din Codul Vamal Comunitar.
(4)
„Introducere pe piață” înseamnă punerea la dispoziție pe piața Uniunii a unui anumit produs de uz final, în vederea distribuției și/sau utilizării sale, indiferent dacă are loc în schimbul unei plăți sau cu titlu gratuit.
(5)
„Autorități competente” înseamnă orice autorități implicate în controlul mărfurilor fie la momentul importării, fie la momentul introducerii pe piață a acestora.
(6)
Prezentul regulament nu se aplică mărfurilor de natură necomercială din bagajele persoanelor care călătoresc, în limitele prevăzute pentru scutirea de taxe vamale, dacă nu există indicii materiale care să sugereze că mărfurile sunt comercializate.
Atunci când mărfurile importate fac obiectul unei scutiri de taxe de import în temeiul Regulamentului (CE) nr.
1186/2009 și când nu există indicii materiale care să sugereze că mărfurile sunt comercializate, mărfurile respective
sunt
, de asemenea, excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament.
▌
(7)
Prezentul regulament trebuie să fie în conformitate cu sistemele deja existente în lume care folosesc mențiunea „made in” (fabricat în), pentru asigurarea unei reglementări eficiente cu sarcini administrative lejere și o flexibilitate mai mare pentru întreprinderile Uniunii.
Articolul 2
Importul sau introducerea pe piață a mărfurilor constituie obiectul marcării originii, în condițiile stabilite în prezentul regulament.
Articolul 3
(1)
Țara de origine a mărfurilor se marchează pe aceste mărfuri.
În cazul în care mărfurile sunt ambalate, marcarea se face
, de asemenea,
separat, pe ambalaj.
Comisia poate adopta,
prin intermediul actelor delegate,
măsuri ▌pentru a stabili cazurile în care se acceptă marcarea ambalajului în locul marcării în mod direct a mărfurilor.
Aceasta ar trebui, în special, să se întâmple în cazul în care mărfurile ajung, în mod normal, la consumatorul sau la utilizatorul final în ambalajul lor obișnuit.
Respectivele măsuri și toate revizuirile acestora sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7.
(2)
Sintagma „made in” („produs în”) împreună cu numele țării de origine indică originea mărfurilor.
Marcarea poate fi în oricare din limbile oficiale ale Uniunii, care este ușor de înțeles de către clienții finali din statele membre în care mărfurile urmează a fi comercializate
sau în limba engleză prin folosirea sintagmei „made in” urmată de denumirea în limba engleză a țării de origine
.
(3)
Marcarea originii se face cu caractere clare, lizibile și care nu se pot șterge, aceasta este vizibilă în cursul manipulării normale, diferențiată clar de alte informații și prezentată într-un mod neînșelător și care nu este susceptibil să creeze o impresie eronată cu privire la originea produsului.
Marcarea nu se poate realiza decât cu caracterele alfabetului latin pentru produsele comercializate în țările a căror limbă folosește alfabetul latin.
(4)
Mărfurile poartă marca cerută la importare.
Fără a se aduce atingere măsurilor luate în temeiul articolului 5 alineatul (3), marcarea nu poate fi îndepărtată sau modificată până când mărfurile nu au fost vândute consumatorului sau utilizatorului final.
Articolul 4
(1)
Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 alineatul (2), în special în ceea ce privește:
–
stabilirea în detaliu a formei și a modalităților de marcare a originii;
–
stabilirea unei liste de termeni în toate limbile Uniunii care exprimă în mod clar că mărfurile provin din țara indicată prin marcare;
–
determinarea cazurilor în care abrevierile general utilizate indică fără eroare țara de origine și pot fi folosite în scopul prezentului regulament.
(2)
Comisia poate adopta, prin intermediul actelor delegate, măsuri având drept scop:
–
determinarea cazurilor în care mărfurile nu pot fi marcate sau în care marcarea nu este necesară, din motive de ordin tehnic ▌;
–
stabilirea altor norme care ar putea fi necesare în cazul în care se constată că mărfurile nu respectă prezentul regulament;
–
actualizarea anexei la prezentul regulament în cazurile în care, în urma unei evaluări, se modifică hotărârea cu privire la necesitatea marcării originii pentru un anumit sector.
Respectivele măsuri și toate revizuirile acestora sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7.
Articolul 5
(1)
Mărfurile nu respectă prezentul regulament dacă:
–
nu poartă marca de origine;
–
marca de origine nu corespunde originii mărfurilor;
–
marcarea originii a fost schimbată sau eliminată, sau modificată în alt fel, cu excepția cazurilor în care corecția a fost necesară în temeiul alineatului (3) din prezentul articol.
(2)
Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare suplimentare, în conformitate cu procedura menționată la articolul 6 alineatul (2), în ceea ce privește declarațiile și documentele justificative, care pot fi luate pentru a demonstra că se respectă dispozițiile prezentului regulament.
(3)
Comisia propune standarde comune minime pentru sancțiuni aplicabile în caz de încălcare a dispozițiilor prezentului regulament.
(4)
Statele membre stabilesc norme privind sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor prezentului regulament
, în baza standardelor minime propuse de Comisie,
și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea acestora în aplicare.
Sancțiunile respective trebuie să fie eficiente, proporționale și disuasive.
Statele membre notifică dispozițiile în cauză Comisiei în termen de nouă luni, cel târziu, de la data intrării în vigoare a prezentului regulament și notifică fără întârziere Comisiei orice modificare ulterioară a acestora.
Comisia trebuie să asigure cel puțin un nivel minim de armonizare a sistemelor de sancțiuni din statele membre pentru ca diferențele dintre sisteme să nu îi încurajeze pe exportatori să folosească preferențial anumite puncte de intrare în Uniune în detrimentul altora.
(5)
În cazul în care mărfurile nu respectă dispozițiile prezentului regulament, statele membre adoptă măsurile necesare pentru a îl obliga pe proprietarul mărfurilor sau pe orice altă persoană care răspunde de acestea să marcheze mărfurile respective conform prezentului regulament și să suporte cheltuielile marcării.
Statele membre notifică dispozițiile în cauză Comisiei în termen de cel târziu …
*
Nouă luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
și notifică fără întârziere Comisiei orice modificare ulterioară a acestora.
(6)
În cazul în care este necesar în vederea aplicării cu eficacitate a prezentului regulament, autoritățile competente pot face schimb de date obținute atunci când se verifică respectarea prezentului regulament, inclusiv cu autorități sau alte persoane sau organizații autorizate de statul membru în temeiul articolului 11 din Directiva 2005/29/CE.
Articolul 6
(1)
Comisia este asistată de Comitetul pentru marcarea originii (denumit în continuare „comitetul”).
Acest comitet este compus din reprezentanți ai statelor membre și ai întreprinderilor și asociaților relevante.
(2)
Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică
articolele 3
și 7 din Decizia 1999/468/CE.
▌
(3)
Comitetul își adoptă regulamentul de procedură.
Articolul 7
Exercitarea delegării de competențe
(1)
Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 3 și la articolul 4 alineatul (2) este conferită Comisiei pentru perioada de aplicare a prezentului regulament.
(2)
De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(3)
Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la articolele 8 și 9.
Articolul 8
Revocarea delegării de competențe
(1)
Parlamentul European sau Consiliul poate revoca în orice moment delegarea de competențe menționată la articolul 3 și la articolul 4 alineatul (2).
(2)
Instituția care a inițiat o procedură internă pentru a decide dacă intenționează să revoce delegarea de competențe depune eforturi pentru informarea celeilalte instituții și a Comisiei într-un termen rezonabil înaintea adoptării unei decizii finale, indicând competențele delegate care ar putea face obiectul unei revocări, precum și posibilele motive de revocare.
(3)
Decizia de revocare pune capăt delegării competențelor specificate în decizia respectivă.
Decizia produce efecte imediat sau de la o dată ulterioară, specificată în aceasta.
Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
Decizia se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 9
Obiecțiuni la actele delegate
(1)
Parlamentul European sau Consiliul poate formula obiecțiuni la un act delegat în termen de două luni de la data notificării.
La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu două luni.
(2)
În cazul în care, la expirarea acestui termen, nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni la actul delegat, acesta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și intră în vigoare la data prevăzută în dispozițiile sale.
Actul delegat poate fi publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și poate intra în vigoare înainte de expirarea termenului respectiv, în cazul în care atât Parlamentul European cât și Consiliul au informat Comisia cu privire la intenția lor de a nu formula obiecțiuni.
(3)
În cazul în care Parlamentul European sau Consiliul formulează obiecțiuni la un act delegat în termenul prevăzut la alineatul (1), acesta nu intră în vigoare.
Instituția care formulează obiecțiuni prezintă motivele care au stat la baza acestora.
Articolul 10
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
.
Articolele 2, 3 și 5 se aplică după 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
În conformitate cu procedura menționată la articolul 6 alineatul (2), Comisia poate prelungi această perioadă în funcție de timpul necesar agenților economici pentru a pune în practică cerințele privind marcarea originii stabilite prin dispozițiile de aplicare, dar în niciun caz cu mai puțin de 6 luni.
În termen de cel mult …
*
Trei ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
, Comisia efectuează un studiu cu privire la efectele acestuia.
Prezentul regulament expiră după …
**
Cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
*
.
Cu un an înainte de expirare, Parlamentul European și Consiliul decid cu privire la prelungirea aplicării sale sau la modificarea sa, pe baza unei propuneri a Comisiei.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la,
Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu
Președintele Președintele
ANEXĂ
Produsele pentru care urmează să se aplice prezentul regulament se identifică prin codurile NC ale acestora.
Cod NC
Descriere
4011 92 00
Anvelope pneumatice noi, din cauciuc, din categoria celor utilizate la vehiculele și mașinile agricole sau forestiere (cu excepția celor cu profil „os de pește” sau similare)
4013 90 00
Camere de aer, din cauciuc (cu excepția celor din tipul folosit la autoturisme, inclusiv mașinile de tip „break” și mașini de curse, autobuze, camioane și biciclete)
4104 41 / 4104 49 / 4105 30 / 4106 22 / 4106 32 / 4106 40 / 4106 92 / 4107 - 4114 / 4302 13 / ex4302 19 (35, 80)
Articole din piele naturală sau artificială
4008 21 / 4008 11 / 4005 99 / 4204 / 4302 30 (25, 31)
8308 10(00) / 8308 90(00) /
9401 90 / 9403 90
Tocuri, plăci, foi și benzi, părți, sintetice, altele
4201 / 4202 / 4203 / 4204 / 4205 / 4206
Articole de șelărie sau de curelărie, articole de voiaj; genți de mână și articole similare; articole din intestine de animale (altele decât cele de la viermii de mătase)
4303 / 4304
Articole de îmbrăcăminte, accesorii de îmbrăcăminte și alte articole din blană, blănuri artificiale și articole din blănuri artificiale
Ch 50 – 63
Materiale textile și articole din aceste materiale
6401 / 6402 / 6403 / 6404 / 6405 / 6406
Încălțăminte, ghetre și articole similare
6904 / 6905 /
6907 / 6908 / 6911 / 6912 / 6913 / 6914 90 100
Produse ceramice
7013 21 11 / 7013 21 19 / 7013 21 91 /
7013 21 99 /
7013 22 10 /
7013 31 10 / 7013 31 90 /
7013 91 10 / 7013 91 90
Obiecte din sticlă pentru servicii de masă, pentru bucătărie, toaletă, birou, pentru decorarea locuințelor sau pentru utilizări similare,
(
altele decât cele de la poziția 7010 sau 7018
) din cristal cu plumb
,
prelucrate manual
7113 / 7114 / 7115 / 7116
Articole de bijuterie sau de giuvaergerie și părți ale acestora, din metale prețioase sau din metale placate sau dublate cu metale prețioase, articole de aurărie sau argintărie și părți ale acestora, din metale prețioase sau din metale placate sau dublate cu metale prețioase, alte articole din metale prețioase sau din metale placate sau dublate cu metale prețioase, articole din perle naturale sau de cultură, din pietre prețioase sau semiprețioase naturale, artificiale sau reconstituite
7318
Șuruburi, buloane, piulițe, tirfoane, cârlige filetate, nituri, cuie spintecate, știfturi, piroane, pene, șaibe, inele (inclusiv șaibele și inelele elastice de siguranță) și articole similare, din fontă, din fier sau din oțel
8201/ 8202/ 8203/ 8205/ 8207/ 8208/ 8209/ 8211/ 8212/ 8213/ 8214/ 8215
Unelte și scule
83022000
Rotițe și rotile cu monturi din metale comune
8481
Articole de robinetărie și articole similare pentru țevi, cazane, rezervoare, cuve și recipiente similare, inclusiv reductoarele de presiune și vanele termostatice
9307
Săbii, spade, baionete, lănci și alte arme albe; părțile și tecile acestora
Ch.
94
Mobilă, somiere, aparate de iluminat, însemne și reclame luminoase, construcții prefabricate.
9603
Pensule și perii, ▌mături mecanice pentru folosire manuală, altele decât cele cu motor, pămătufuri; fire și pămătufuri pentru perii; tampoane și rulouri pentru vopsit; raclete din cauciuc sau din alte materiale elastice similare
